ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" серпня 2023 р.                                                       Справа №914/1834/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді                                                                                     Бонк Т.Б.
Суддів                                                                                             Бойко С.М.
                                                                                                        Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання  Залуцький Д.,
представники сторін:
позивача: Турчиняка Я.І.,
відповідача: Михновецького Ю.О., 
розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” (вх. суду від 23.05.2023 №01-04/1632/23)
на рішення Господарського суду Львівської області від  27.04.2023, повний текст рішення складено 08.05.2023,  та додаткове рішення від 18.05.2023 (суддя Мороз Н.В., м. Львів)  
у справі № 914/1834/22
за первісним позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Кластер інформаційних технологій”, м. Львів
до відповідача: Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз”, м. Львів
про визнання недійсним рішення комісії
за зустрічним позовом: Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз”, м. Львів
до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Кластер інформаційних технологій”, м. Львів
про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 73 500,24 грн          
                                                  ВСТАНОВИВ:
          Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:
          У серпні 2022року ОСББ «Кластер інформаційних технологій» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання недійсним та скасування рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»  з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем (далі- Кодексу ГРМ), затверджене протоколом від 10.06.2022, про задоволення акта про порушення № 000314 від 13.05.2022, згідно з яким позивачу  здійснено  донарахування необлікованого об`єму природного газу на суму 73 500,24 грн (з ПДВ).
          Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у зв`язку з необхідністю проведення періодичної повірки встановленого на об`єкті позивача лічильника газу марки Курс-01,А,  типу G-40, зав.№13764, 10.11.2021 працівниками відповідача  вказаний лічильник взятий на повірку, а на його місце встановлений  підмінний лічильник газу марки курс-01,А,  типу G-40, зав.№10703. Виявивши розбіжності між показами підмінного лічильника та коректора газу, позивач 12.05.2022 звернувся до відповідача з відповідним листом про  проведення необхідної перевірки.
           13.05.2022 представник відповідача в ході перевірки склав акт про порушення № 000314 від 13.05.2022, в якому зазначено, що на об`єкті позивача виявлено  порушення п.п. 1 п. 3 гл. 2 розділу ІХ Кодексу ГРМ – пошкодження  ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ  чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого споживання природного газу не обліковується або обліковується некоректно, різниця показів між коректором і лічильником – 1080куб.м. За результатами проведеної 19.05.2022 технічної перевірки підмінного лічильника встановлено відсутність пошкоджених пломб та несанкціонованого втручання у ЗВТ. Розглянувши 10.06.2022 акт про порушення № 000314 від 13.05.2022, комісія АТ «Львівгаз» прийняла рішення  про його задоволення та про нарахування позивачу необлікованого об`єму природного газу на суму 73 500,24 грн.
          Позивач вважає вказане рішення незаконним, посилаючись на наступне:
-в порушення встановленої в додатку №20 до Кодексу ГРМ форми акт про порушення підписано лише одним  працівником відповідача, а не трьома;
-в акті про порушення працівник відповідача не вказав ні вид, ні суті порушення, не підтверджено жодним документом  факт пошкодження ЗВТ або позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ;
-оскільки позивач завчасно повідомив відповідача про розбіжність  між показами складових частин комерційного ВОГ, відповідно до абз. 1 п.8 гл. 4 розділу ХІ  Кодексу ГРМ підлягає застосуванню заохочувальна норма, яка виключає застосування донарахування об`ємів газу.

          У вересні 2022року АТ «Львівгаз» подало зустрічний позов до ОСББ «Кластер інформаційних технологій» про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 73 500,24 грн.
          Зустрічний позов обгрунтований тим, що 13.05.2022 у позивача виявлено порушення- роботу комерційного вузла обліку газу в позаштатному режимі: різниця показників по лічильнику 103 542, 87 м3 та коректором 102462, 9 м3, про що складено акт про порушення, і для складання акту про порушення достатньо одного працівника. Відповідач вказує, що відсутність зміни показань коректора об`єму газу - це вид порушення: робота складових комерційного вузла обліку природного газу в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ обліковується некоректно і таке порушення кваліфікуються як "не з вини споживача", але внаслідок цього порушення споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу. При цьому, приписи п.8 гл. 4 р. ХІ Кодексу ГРМ, на який посилається позивач, не підлягають застосуванню в даному випадку, оскільки ця норма не дає можливості проводити нарахування Оператору ГРМ при таких окремих порушеннях споживача, як  пошкодження ЗВТ та пошкодження пломб, які є відмінними від позаштатного режиму роботи комерційного вузла обліку газу.

          Рішенням Господарського суду Львівської області від  27.04.2023 у справі №914/1834/22 первісний позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано рішення комісії Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” з розгляду актів про порушення, затверджене протоколом № 124/06 від 10.06.2022, про задоволення акта про порушення № 000314 від 13.05.2022, згідно з яким здійснено ОСББ “Кластер інформаційних технологій” донарахування обсягів і вартості необлікованого об`єму природного газу за період з 07 год 00 хв 01.05.2022 по 10 год 00 хв 13.05.2022 в обсязі 2,408 тис.м.куб на суму 73  500, 24 грн (з ПДВ). У задоволенні зустрічного позову відмовлено. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 2 481,00 грн судового збору.
          При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що оформленню Оператором ГРМ акта № Lv 000314 від 13.05.2022 передувало повідомлення позивача про наявність розбіжностей між показами лічильника газу і коректора об`єму газу у вузлі обліку газу за адресою місцезнаходження ОСББ «Кластер інформаційних технологій» та вжиття позивачем всіх належних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язань згідно з умовами договору, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення абз.1 п. 8 гл.4 р. XI Кодексу, а отже відсутні підстави для нарахування позивачеві необлікованого(донарахованого) об`єму природного газу. При цьому, суд зазначив, що актом № 138 перевірки технічного стану ПрЛГ від 19.05.2022 встановлено відсутність пошкодження пломб та несанкціонованого втручання у ЗВТ. 
          З огляду на те, що суд дійшов висновку про недійсність рішення комісії, на підставі якого ґрунтуються зустрічні позовні вимоги про стягнення грошової суми, суд вказав про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.
          
          Додатковим рішенням Господарського суду Львівської області  від 18.05.2023 задоволено заяву позивача про прийняття додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу  та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 18 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
          Дослідивши подані позивачем договір № 1/09 про надання правової допомоги від 12.09.2022, який укладений  ОСББ «Кластер інформаційних технологій» та адвокатом Михновецьким Юрієм Олександровичем, акт приймання-передачі наданих послуг від 27.04.2023 з детальним описом послуг, наданих у справі № 914/1834/22, та рахунок на оплату № 1/23 від 27.04.2023,  суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення сума в розмірі 18000 грн відповідає критеріям реальності та розумності, є співмірною зі складністю справи та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних послуг та виконання робіт.

          Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:
          АТ “Львівгаз” (відповідач)  не погодився з рішенням суду першої інстанції від 27.04.2023 та додатковим рішенням від 18.05.2023, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з ОСББ «Кластер інформаційних технологій» на користь АТ «Львівгаз» 73  500,24грн розподіленого (спожитого) об`єму природного газу.
          Апеляційна скарга обгрунтована тим, що у даній справі не була забезпечена єдність вимірювань вузлом обліку природного газу, так як КВОГ працював у позаштатному режимі, різниця між лічильником (103 542, 87 м3) та коректором (102462, 9 м3) становила 1080куб.м і при розрахунку оплати за надану послугу було взято покази коректора – 102 462, 9 м3, які не могли вважатись достовірними  через розбіжність з показаннями механічного лічильника.
          В апеляційній скарзі скаржник вказує, що при виявленні  роботи КВОГ  в позаштатному режимі завжди здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) природного газу, а неправильне застосування судом п. 8 гл. 4 розділу 11 Кодексу ГРМ легалізує  отримання споживачем майна за чужий рахунок. Відтак стверджує, що повідомлення споживача про позаштатний режим роботи його вузла обліку, дозволило йому набути безпідставно 1080куб м природного газу за рахунок Оператора ГРМ, що суперечить  принципам правової та демократичної держави. 
          Також скаржник вказує, що позивач уклав з адвокатом Михновецьким Ю.О. договір про надання правової допомоги 12.09.2022, в той час, як сам позов поданий до суду 09.08.2022, у зв`язку з чим стверджує, що подання позову не охоплювалось таким договором  і вся надана правнича допомога не мала жодного значення для вирішення спору, а отже витрати на правову допомогу не підлягали компенсації.

          У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржувані рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу-без задоволення.
          Позивач вказує, що під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач обгрунтовував свою позицію посиланнями на відсутність зміни показань коректора об`єму газу як виду порушення роботи  складових КВОГ у позаштатному режимі, внаслідок чого споживання газу обліковується некоректно, водночас, вже в апеляційній скарзі відповідач вказує, що відомості коректора не можуть вважатись достовірними для  визначення об`єму газу у випадку розбіжності  таких з показниками лічильника. Посилаючись на постанови Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №927/770/18, від 30.06.2022  у справі №911/2791/20, зазначає про можливість врахування встановленої абз. 1 п.8 гл. 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ заохочувальної норми, яка виключає застосування вимог розділу ХІ цього Кодексу при здійсненні розрахунків безоблікового споживання газу у випадку повідомлення споживачем про пошкодження лічильника до виявлення порушення Оператором ГРМ.
          Щодо заперечень апелянта на додаткове рішення позивач вказує, що умовами укладеного договору з адвокатом Михновецьким Ю.О. сторони погодили фіксовану вартість наданих послуг, яка не залежить від їх обсягу.

          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 у справі № 914/1834/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача.
          Подальший рух справи викладено в ухвалах суду.
          Ухвалою від 04.07.2023 розгляд справи відкладено на 15.08.2023.
          У судовому засіданні 15.08.2023 представник апелянта підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
          Представник позивача  заперечив щодо апеляційної скарги та просив залишити оскаржувані рішення без змін.

          Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції – без змін, з огляду на наступне.
          Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :
          АТ "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз" надає ОСББ "Кластер інформаційних технологій" послуги з розподілу природного газу на підставі типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕ КП від 30.09.2015 № 2498, який укладений між сторонами, шляхом підписання заяви приєднання № 42АРLv6108-17 від 01.07.2017(том 1.а.с. 20).
          Відповідно до додатку 4 до типового договору послуга з розподілу природного газу надається позивачу за адресою: м. Львів, вул. Студинського, 14.
          Облік природного газу на об`єкті споживача здійснюється лічильником газу марки Курс-01,А,  типу G-40, зав.№13764, коректор – Вега-1.01 №07490(том 1,а.с. 21).
          В подальшому, 10.11.2021 відповідно до акту №6932 технічної перевірки комерційного ВОГ лічильник №13764  знято на повірку(том 1,а.с.30).
          В цей же день, 10.11.2021, згідно з актом №6933 введення в експлуатацію комерційного ВОГ (встановлення лічильника з повірки) на об`єкті позивача встановлено лічильник газу Курс 01 G40 заводський № 10703(том 1,а.с. 29).
          В матеріалах справи наявний протокол №634 повірки лічильника газу від 09.09.2021, відповідно до якого лічильник газу Курс 01 G40 заводський № 10703 визнано придатним (том 1,а.с. 16).
          Коректор Вега 1.01 заводський № 07490, повірений 10.12.2020 та визнаний  придатним до застосування, що підтверджується протоколом повірки лічильника газу № 2044721 від 10.12.2020(том 1,а.с. 17).

          Листом № 14/22 від 12.05.2022 голова ОСББ "Кластер інформаційних технологій" повідомив АТ "Львівгаз" про розбіжності між показами газового лічильника та коректора у вузлі обліку газу за адресою: м. Львів, вул. Студинського, 14 . Вищезазначений лист отримано відповідачем 12.05.2022, про що свідчить відмітка канцелярії Львівського відділення АТ "Львівгаз" із вхідним номером СЛ-6857-79002-052(том 1,а.с. 18).

           13.05.2022 працівником АТ "Львівгаз", інженером з метрології о 10:00 год, за адресою: м. Львів, вул. Студинського, 14 складено акт про порушення № LV000314, відповідно до якого, у споживача ОСББ "Кластер інформаційнийх технологій" виявлено порушення, передбачене р. ХІ гл. 2 п.3 п.п.1 Кодексу газорозподільних систем: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно(том 1,а.с. 27).
           У графі вид, обставини і суть порушення, зазначено: різниця показів по лічильнику 103542,87 м3 та коректорі 102462,9 м3, різниця 1080 м3. 
          Аналогічні показники лічильника та коректора зазначено в графі 3.1 акту про порушення. У графі 4 зазначено про те, що ЗВТ замінено. Акт про порушення підписано представником Оператора ГРМ та Головою правління ОСББ. 
          У графі «зауваження, пропозиції споживача (його представника)» акту про порушення зазначено, що 12.05.2022 подана заява АТ "Львівгаз" вх № ОП-6857-79002-0522 про розбіжність між показами газового лічильника і коректора.

           13.05.2022 працівниками відповідача на місце лічильника газу Курс 01 G40 заводський № 10703 встановлено лічильник газу Дельта G-40 заводський № 3404251194, повірений 18.11.2021, що підтверджується актом 8199 введення в експлуатацію комерційного ВОГ(том 1,а.с. 26).
          Зазначений лічильник пройшов в АТ "Львівгаз" вхідний контроль 26.11.2021.

           19.05.2022 працівниками АТ "Львівгаз" складено акт технічної перевірки № 138, відповідно до якого не виявлено втручання в роботу лічильника газу "Курс" G40, заводський № 10703(том 1,а.с. 22).

           01.06.2022 АТ "Львівгаз" направлено ОСББ "Кластер інформаційних технологій" запрошення  від 30.05.22 № 6 на засідання комісії з розгляду акта про порушення № 000341 від 13.05.2022, що відбудеться 10.06.2022 о 10:45 год, за адресою: м. Львів, вул. Золота, 42, що підтверджується описом-вкладення у цінний лист, списком згрупованих поштових відправлень, із зазначенням трек-номеру поштового відправлення 0505077691140 та квитанцією поштового відправлення від 01.06.2022(том 1,а.с. 91-96).

           10.06.2022 відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами вимог Кодексу ГРМ, за результатами проведення якого прийнято рішення про задоволення акту про порушення № 000314 від 13.05.2022 по споживачу ОСББ "Кластер інформаційних технологій", за адресою: м. Львів, вул. Студинського, 14, що підтверджується витягом із протоколу № 124/06 від 10.06.2022(том 1,а.с. 139).
           10.06.2022 АТ "Львівгаз" складено акт-розрахунок по споживачу ОСББ "Кластер інформаційних технологій" за період з 01.05.2022 по 13.05.2022 на суму 73 500, 24 грн(том 1,а.с. 97).

          Супровідним листом від 16.06.2022 № 790-СЛ-8926-0622 АТ "Львівгаз" направлено ОСББ "Кластер інформаційних технологій" рахунок на оплату № 62086525 від 16.06.2022, в якому зазначена вартість необлікованого об`єму природного газу в розмірі 73 500,24 грн з ПДВ(том 1,а.с. 23-24).

          При перегляді  рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:
          Як зазначено вище, предметом даного спору є вимоги первісного позову ОСББ «Кластер інформаційних технологій» до АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про визнання недійсним та скасування рішення комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз»  з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем (далі- Кодексу ГРМ), затверджене протоколом від 10.06.2022, про задоволення акта про порушення № 000314 від 13.05.2022, згідно з яким позивачу  здійснено  донарахування необлікованого об`єму природного газу на суму 73 500,24 грн (з ПДВ),  та вимоги зустрічного позову  АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 73 500,24 грн.
          Правовідносини сторін у цій справі виникли з договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) та регулюються положеннями Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕП від 30.09.2015 № 2494 (далі - Кодекс ГРМ), який визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.
          Відповідно до п. 2 гл. 1 розд. І Кодексу ГРМ  цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.
          Пунктом 4 гл. 1 розд. І Кодексу ГРМ визначається, що вузол обліку природного газу /вузол обліку/ ВОГ - сукупність засобів вимірювальної техніки, зокрема лічильник газу або звужуючий пристрій, та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об`єму природного газу, зведених до стандартних умов, визначених законодавством.
          Відповідно до п.1.3. розділу 1 типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (далі по тексту - договір розподілу), цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
          Договір розподілу регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача  та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єкта споживача, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (п. 1.1. розділу І договору розподілу).
          За цим договором Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим довором( п.2.1 типового договору).
          Комерційний вузол обліку газу споживача – ОСББ «Кластер інформаційних технологій», розташований за адресою: м.Львів, вул. Студинського,14.
          У пункті 6 гл. 6 розд. Х Кодексу ГРМ (абзаци 1-3) визначено обов`язки власника (користувача) комерційного ВОГ у випадку виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, до яких належить також лічильник, та перелік ситуацій, які кваліфікуються як позаштатний режим роботи.
          Так, згідно з пп. 2 п. 6 гл. 6 розд. Х Кодексу ГРМ у разі виявлення позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових, пошкодження ЗВТ або пошкодження пломб чи захисних елементів власник (користувач), на території або у приміщенні якого встановлений комерційний ВОГ чи його складові, має терміново поінформувати про це оператора ГРМ та за потреби вжити заходів для недопущення аварійної ситуації з урахуванням техніки безпеки.
          Позаштатний режим роботи комерційного ВОГ, зокрема, включає: 1) витоки газу з елементів та конструкції комерційного ВОГ, у тому числі імпульсних ліній манометрів, датчиків тиску і температури тощо; 2) відсутність зміни показань лічильника газу (обчислювача або коректора об`єму газу), загальмованість або рух з ривками зчитувального механізму при фактичній витраті (споживанні) природного газу; 3) наявність сторонніх шумів та нехарактерних звуків при роботі лічильника газу чи іншого ЗВТ; 4) індикація або наявність повідомлень про порушення в роботі ЗВТ, в тому числі про необхідність зміни елементів живлення; 5) забруднення або відкладання осадів, потрапляння сторонніх предметів до внутрішньої порожнини вимірювального трубопроводу або лічильника газу чи на робочі поверхні первинних перетворювачів; 6) інші ознаки порушень вимог щодо експлуатації ЗВТ, які можуть вплинути на результати вимірювання.
          Якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.
          Виходячи з системного аналізу пункту 6 глави 6 розділу X Кодексу газорозподільних систем, суд зазначає, що зміст визначення "позаштатний режим роботи" характеризується переліком ознак, які самостійно або в своїй сукупності створюють його юридичне наповнення.
          При цьому, для цілей визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим, Кодекс ГРМ розмежовує несправність лічильника, що сталася:
           1) внаслідок його пошкодження;
           2) внаслідок позаштатного режиму роботи.
          Як вбачається з матеріалів справи, ОСББ «Кластер інформаційних технологій» листом № 14/22 від 12.05.2022 повідомило АТ "Львівгаз" про розбіжності між показами газового лічильника та коректора у вузлі обліку газу. Лист був отриманий оператором ГРМ, 12.05.2022, про що свідчить відмітка канцелярії Львівського відділення АТ "Львівгаз" із вхідним № СЛ-6857-79002-0522. 
          У підпункті 1 п. 3 гл. 2 розд. ХІ Кодексу ГРМ      встановлено, що до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать, зокрема пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
          Главою 4 розд. ХІ Кодексу ГРМ встановлено порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та зміни їх режиму нарахування споживачу (несанкціонованому споживачу), що не є побутовим у разі виявлення оператором ГРМ порушень.          
           13.05.2022 представниками відповідача складено акт про порушення № Lv000314 від 13.05.2022, в якому визначено, що за наслідками проведеної перевірки встановлено пошкодження ЗВТ або роботу комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційного ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.
          Згідно з вимогами п.8 гл.5 р. ХІ Кодексу акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється ЗУ «Про судову експертизу»).
          За результатами розгляду 10.06.2022 комісією відповідача акту про порушення № Lv000314 від 13.05.2022 прийнято рішення про його задоволення та здійснено  розрахунок вартості  необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 01.05.2022 по 13.05.2022 на суму 73 500, 24 грн.
          Розрахунок проведено  на підставі  п. 5 гл. 4 Розділу ХІ Кодексу ГРМ.
          Відповідно до вказаного  п. 5 гл. 4 Розділу ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки датчика тиску, та/або датчика температури, та/або обчислювача (коректора) об`єму газу, несправності датчика тиску, та/або датчика температури, та/або обчислювача (коректора) об`єму газу, що сталася внаслідок їх пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ проводяться перерахунки об`єму розподіленого (спожитого) природного газу, зокрема у таких випадках:
          визнання непридатним до застосування за результатами періодичної, позачергової, експертної повірки або за результатами перевірки технічного стану комерційного ВОГ;
          робота поза межами вимірювання або в позаштатному режимі, про що є зареєстровані та зафіксовані у звітах обчислювача чи коректора об`єму газу повідомлення про наявні аварійні/діагностичні ситуації (несправність).
          Позивач оскаржує вказане рішення відповідача, посилаючись на те, що про виявлену  розбіжність  між показами складових частин комерційного ВОГ, відповідно до абз. 1 п.8 гл. 4 розділу ХІ  Кодексу ГРМ він своєчасно повідомив  відповідача, тому у даному випадку  підлягає застосуванню заохочувальна норма, яка виключає застосування донарахування об`ємів газу.
          Скаржник, в свою чергу, вважає, що при виявленні  роботи КВОГ  в позаштатному режимі зазначена заохочувальна норма  не може бути застосована. 
          Щодо наведених доводів сторін колегія суддів зазначає, що уточнення того, яким чином здійснюється визначений у пункті 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу за порушення для споживачів, що не є побутовим, міститься у главі 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, які закріплюють не лише певні господарські санкції та конкретизують підстави їх застосування, а й встановлюють певні заохочувальні норми для споживачів природного газу, які добросовісно поводяться у відповідних договірних відносинах.
          Відповідно до абзацу 1 пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі своєчасного (до виявлення порушення представником Оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем Оператора ГРМ про пошкодження ЗВТ/лічильника газу або пломби (крім її відсутності) та за умови відсутності пошкодження пломби з прихованими заходами чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу процедура, передбачена цією главою, не застосовується (крім періоду відсутності пошкодженого ЗВТ/лічильника газу, що був направлений на експертизу та/або позачергову чи експертну повірку).
          Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.11.2022 у справі №914/993/21 зазначила, що ключовою вимогою для застосування абзацу 1 пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем є наявність письмового повідомлення оператора ГРМ про пошкодження ЗВТ/лічильника газу або пломби, зробленого до виявлення порушення оператором ГРМ. 
          До того ж висновок щодо можливості застосування цієї норми при виявленні позаштатного режиму роботи викладений у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №911/2791/20, від 11.02.2021 у справі №927/770/18, від 16.08.2022 у справі №910/1873/20.
          Верховний Суд у постанові від 24.02.2021 у справі 910/1873/20 зазначив, що приписи абзацу 1 пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем підлягають застосуванню саме внаслідок своєчасного повідомлення споживачем про позаштатний режим лічильника, тому з`ясування цих обставин впливає на наявність або відсутність підстав для нарахування споживачеві необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу.
          У постанові від 19.09.2019 у справі № 908/2313/18 Верховний Суд виходив з того, що заохочувальна норма повинна тлумачитися з урахуванням загальних принципів розумності, добросовісності та відповідальності за вину (статті 3, 614 Цивільного кодексу України).
          При цьому, суд враховує, що актом № 138 перевірки технічного стану ПрЛГ від 19.05.2022 встановлено відсутність пошкодження пломб та несанкціонованого втручання у ЗВТ.
          Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджено, що оформленню відповідачем акта про порушення № Lv 000314 від 13.05.2022 передувало повідомлення 12.05.2022 позивача про наявність розбіжностей між показами лічильника газу і коректора об`єму газу у вузлі обліку, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що приписи абз. 1 п. 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ підлягають застосуванню до спірних правовідносин, тому місцевий суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для нарахування позивачеві необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та задоволення позову  ОСББ «Кластер інформаційних технологій».
          Враховуючи, відсутність підстав для нарахування позивачеві необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні зустрічного позову АТ «Львівгаз» про стягнення з ОСББ «Кластер інформаційних технологій» вартості донарахованого об`єму природного газу.               Щодо апеляційного оскарження відповідачем додаткового рішення Господарського суду Львівської області від 18.05.2023, яким присуджено до стягнення з АТ «Львівгаз» на користь  ОСББ «Кластер інформаційних технологій» 18 000,00 грн витрат на правничу допомогу, апеляційний суд зазначає наступне.          
          Відповідно  до частин 1, 3         статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.         Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
          Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
          Згідно з       ст. 123 ГПК України       судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
          За змістом       ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"       договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.          
          Пунктом 9 ч. 1       ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"       встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.          
          Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1       ст. 1 вказаного Закону).
          Відповідно до       ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"       видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
          Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3       ст. 2 ГПК України).
          Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
          Відповідно до ч. ч. 1, 2       ст. 126 ГПК України       витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
          Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8       ст. 129 ГПК України).
          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3       ст. 126 ГПК України).
          Водночас за змістом ч. 4       ст. 126 ГПК України       розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          Частинами 5, 6   ст. 126 Господарського процесуального кодексу України       передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
          З матеріалів справи вбачається, що відповідач скористався своїм правом на подання заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в яких він посилався, що заявлений позивачем розмір понесених витрат   є неспівмірним з ціною позову, складністю справи, обсягом виконаних робіт та затраченим адвокатом часом.           
          Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).          При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі       ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод       1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).          
          Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).          
          Матеріалами справи підтверджено, що під час розгляду справи судом першої інстанції інтереси позивача   представляв           адвокат Михновецький Ю. на підставі ордеру на надання правової допомоги №1160185 від 12.09.2022, який виданий згідно з договором про надання правової допомоги  від 12.09.2022 №1/09.
          Професійна правова допомога полягає у наданні адвокатом клієнту юридичних послуг  в межах господарської справи №914/1834/22(п.1.2 договору).
          Згідно з п.1.3 договору основними видами юридичних послуг, що надаються за ним, є увесь комплекс необхідних дій та видів адвокатської діяльності.
          Загальна вартість послуг за надання правової допомоги  визначена у фіксованому розмірі та становить 18  000грн(п.3.1 договору).          
          Факт надання адвокатом професійної правничої допомоги підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг(п. 3.6 договору).
           27.04.2023 сторони підписали акт виконаних робіт, відповідно до якого адвокат надав наступну правову допомогу:  
-збір, опрацювання, надання інформації, консультацій, роз`яснень з правових питань, що стосуються справи №914/1834/22 (4год по 200грн/1год – 800грн);
-аналіз судової практики у подібних правовідносинах (10год по 400грн/1год – 4000грн);
-складання заяви щодо попереднього розрахунку судових витрат (послуга -100грн);
-складання відповіді на відзив з додатками (послуга -2000грн);
-складання заяви про уточнення позовних вимог (послуга- 2000грн);
-складання відзиву на зустрічну позовну заяву(послуга -3000грн);
-складання заяви про зміну предмета позову (послуга -500грн);
-участь у судових засіданнях 13.09.2022, 01.11.2022, 20.12.2022, 07.02.2023, 14.03.2023,  06.04.2023, 25.04.2023, 27.04.2023.
          З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції адвокат Михновецький Ю.  від імені позивача:
-подав заяву щодо орієнтовного розрахунку судових витрат на загальну суму 18000грн;
-подав відповідь на відзив на  6арк.;
-заяву про уточнення позовних вимог на 4арк;
-подав відзив на зустрічний позов на 4арк;
- брав участь у судових засіданнях   13.09.2022, 01.11.2022, 20.12.2022, 07.02.2023, 14.03.2023,  06.04.2023, 25.04.2023, 27.04.2023.
          За змістом пункту 1 частини 4       статті 129 ГПК України       інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.          Рішенням Господарського суду Львівської області від   27.04.2023 первісний позов задоволено, у задоволенні зустрічного позову-відмовлено, тому   відповідач   зобов`язаний відшкодувати позивачу   понесені ним витрати на правову допомогу.
          Як   вказав Верховний Суд у постанові від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19 адвокатський гонорар може існувати в двох формах – фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
          З умов укладеного позивачем та адвокатським об`єднанням договору вбачається, що сторони погодили фіксований розмір адвокатського гонорару в сумі 18   000грн.          Дослідивши матеріали даної справи, зміст акту передачі-приймання наданих послуг, враховуючи, що предметом розгляду даної справи були вимоги як первісного так і зустрічного позовів (визнання недійсним рішення Оператора ГРМ і стягнення вартості необлікованого  об`єму газу),  апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявлена позивачем вартість  правової допомоги – 18 000 грн відповідає критеріям реальності та розумності, є співмірною зі складністю справи та підлягає до задоволення. При цьому, посилання відповідача на те, що договір про надання правової допомоги укладений з адвокатом  Михновецьким Ю.О.  вже після подання позовної заяви до суду  не спростовують факту надання адвокатом визначених послуг з представництва інтересів позивача в суді. 
                        Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
          Відповідно до ч.1           ст.236 ГПК України         судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.          
          За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1   ст. 276 ГПК України).
          На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від    27.04.2023    та додаткове рішення від 18.05.2023   ґрунтуються на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для їх скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі  доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень.
          Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
          Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14       статті 129 ГПК України). Відтак, згідно    з       ст.129 ГПК України     сплачений відповідачем судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником. За подання апеляційної скарги на додаткове рішення судовий збір відповідач  не сплачував.
                          Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282       ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
                                                                                                    ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу   Акціонерного товариства “Оператор газорозподільної системи “Львівгаз” (вх. суду від 23.05.2023 №01-04/1632/23) на рішення Господарського суду Львівської області від  27.04.2023 та додаткове рішення від 18.05.2023 у справі № 914/1834/22-     залишити             без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Львівської області від  27.04.2023 та додаткове рішення від 18.05.2023 у справі № 914/1834/22- залишити     без змін.
3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 21.08.2023

Головуючий суддя                                                                                                                                            Т.Б. Бонк

                                        суддя                                                                                                                                                С.М. Бойко

                                        суддя                                                                                                                                                 Г.Г. Якімець