ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/7216/23	Головуючий у 1-й інстанції Воробель Н.П. 	
Провадження № 33/817/342/23 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Згідно постанови, 18.04.2023 о 16 год. 15 хв. в м. Тернопіль, вул. Київська, 9, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 6820, зав. №ARHJ-0251 (повірка дійсна 01.12.2023), та огляду в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). 

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Вальчук М.М. просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2023 року та закрити провадження у справі. Свої вимоги мотивує тим, що:
працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно ст.35 ЗУ “Про національну поліцію”;
направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції оформлене після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується відеоматеріалами та водієві не вручено;
рапорт поліцейського, який наявний у матеріалах справи, не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як поліцейський є зацікавленою особою;
ОСОБА_1 не було вручено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Свірського Т.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушень ґрунтуються на матеріалах справи.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містяться в: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258330 від 18 квітня 2023 року; відеозаписі з камери працівників поліції; свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки № П 51 QМ 1665 083 22, чинне до 01 грудня 2023 року; розписці ОСОБА_2 від 18 квітня 2023 року; електронному рапорті від 19 квітня 2023 року, а також інших матеріалах справи.
Наведені в оскарженій постанові докази, на підставі яких суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 є послідовними та узгоджуються між собою. 
Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином дослідженими в судовому засіданні доказами.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів та обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається. 
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно ст.35 ЗУ “Про національну поліцію” спростовуються матеріалами справи.
Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.35 Закону України “Про Національну поліцію” однією з підстав для зупинки транспортного засобу є не лише сам факт вчинення адміністративного правопорушення, але також і наявність інформації, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. 
З доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису (файл export-vs0m8.mp4) видно, що в зупиненого працівником поліції автомобіля «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , яким ОСОБА_1 керував 18.04.2023 о 16 год. 15 хв. в м.Тернопіль по вул. Київська, 9, були видимі пошкодження переднього бампера, який з обох боків був зміщений з кріплень і мав механічні пошкодження лакофарбового покриття. Також, даними цього відеозапису зафіксовано, що безпосередньо після зупинки транспортного засобу працівник поліції повідомив ОСОБА_1 передбачену законом підставу зупинки, а саме наявність інформації, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення, на що ОСОБА_1 не висловлював жодних заперечень.
Доводи апеляційної скарги про те, що направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції оформлене після складання протоколу про адміністративне правопорушення, що підтверджується відеоматеріалами та водієві не вручено, є неналежними.
Так, за змістом положень частин третьої, четвертою ст.266 КУпАП підставою для направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння в заклад охорони здоров`я є попередня згода самого водія на проходження такого огляду, який згідно п.7 розділу 1, п.п.8,9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я за обов`язкової участі поліцейського не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Зібраними у цій справі доказами достовірно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці його зупинки, а також відмовився проходити такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, що підтверджується долученим до справи відеозаписом. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 категорично відмовився проходити огляд в медичному закладі, то в працівників поліції не було підстав оформляти направлення його як водія у відповідний медичний заклад. 
Твердження апелянта з приводу того, що рапорт поліцейського, який наявний у матеріалах справи, не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як поліцейський є зацікавленою особою, то на думку апеляційної інстанції вони не є підставою для скасування оскарженої постанови, оскільки висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 в даному випадку підтверджений наявними в матеріалах справи іншими доказами, які в сукупності свідчать про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було вручено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння є неналежними, оскільки в даному випадку такий акт не складався через відмову водія від проходження огляду. Факт відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції є порушенням вимог п.2.5 ПДР України та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:        

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Вальчук М.М. - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2023 року, відносно ОСОБА_1 — без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя