Справа № 308/229/23

Закарпатський апеляційний суд

            П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 

І м е н е м У к р а ї н и

02.06.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Фазикош Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Ужгороді, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою його захисника – адвоката Ковальчук О.В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 12.01.2023  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 536,80 грн судового збору.

В оскарженій постанові судді від 12.01.2023 вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за таких обставин.

23.12.2022, об 11 год. 38 хв., у с. Велика Добронь, вул. Кірова, 11 Ужгородського району ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме – запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного закладу та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржувану постанову від 12.01.2023, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, що огляд на місці працівники поліції не проводили та запевняє, що у стані алкогольного сп`яніння не перебував, тому не погодився поїхати на огляд.

Апелянт вказує, що у матеріалах справи відсутні докази того, що водію було запропоновано поліцейським у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також відсутні докази відмови останнього від проходження такого огляду на місці зупинки.

На підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 правопорушення поліцією було долучено відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 взагалі не був за кермом.

Захисник вказує, що, виходячи з приписів ст.266 КУпАП, порушено процедуру проведення огляду. Крім того, поліцейським некоректно було роз`яснено порядок проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та наслідки відмови від проходження такого огляду.

Сам лише протокол про адміністративне правопорушення та надані відеозаписи з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського не є належними доказами стану наркотичного сп`яніння.

Також матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є обов`язком поліцейського згідно зі ст. 266 КУпАП, з чого можна зробити висновок, що водій або не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або поліцейським недотримані вимоги ст. 266 КУпАП.

В судовому засіданні в апеляційній інстанції ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити із наведених у ній підстав. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника Ковальчук О.В. слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що вона не відповідає приписам вищенаведених норм закону, оскільки в наведені у ній висновки суду не відповідають матеріалам справи.

З оскаржуваної постанови слідує, що суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 із наступних доказів у справі:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 044288 від 23.12.2022;
- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- відеозапису нагрудної камери поліцейського.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому відповідно до п.1.10 ПДР України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

До матеріалів справи працівниками поліції долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського. На останньому безпосередньо не зафіксовано, що 12.01.2023 ОСОБА_1 керував транспортним засобом. 

На відеозаписі зафіксовано, що ОСОБА_1 стоїть біля транспортного засобу біля свого будинку. Працівники поліції, під`їхавши до останнього, запропонували йому перекласти автомобіль в інше місце, що ОСОБА_1 і зробив. Отже, у даному випадку рух транспортного засобу мав місце тільки на вимогу поліцейських. Факт керування транспортним засобом без розпорядження працівника поліції не зафіксовано. 

Апеляційний суд вважає, що зафіксовані наведеними відеозаписами обставини надають можливість повно та об`єктивно дослідити їх, конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Разом з тим, такі відеозаписи не дозволяють встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом MERCEDES-BENZ, н.з. НОМЕР_1 , як і взагалі встановити факт перебування такого автомобілю у русі у час, коли відбувалась відеофіксація.

Зважаючи на те, що матеріали справи не містять належних, достовірних та достатніх доказів того, що ОСОБА_1 перебував у статусі особи, яка згідно п. 2.5 ПДР України зобов`язана на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, апеляційний суд констатує, що на ОСОБА_1 напередодні було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 068122 від 22.12.2022 за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого 22.12.2022, о 16 год. 02 хв., на трасі М-06, 806 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом Vito 111 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального приладу Alcotest Drager 6820 результат позитивний 0.60%, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 02.06.2023 вказана постанова місцевого суду залишена без змін. 

На підставі вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у адміністративній справі, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Ковальчук О.В. задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2023 щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Фазикош