Справа № 748/2396/23 	Головуючий у 1 інстанції Олещенко В. І. 	
Провадження № 33/4823/635/23 	  	
Категорія - ч. 5 ст. 126 КУпАП.         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Бабинця С.П. 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Бабинця Д.О. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2023 року,-

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536,80 грн.

Як встановив суд, 16 червня 2023 року, о 05 год. 41 хв.,               ОСОБА_1 на 7 км автодороги Р-56, с. Павлівка, Чернігівського району та області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, повторно протягом року, оскільки він 30 грудня 2022 року був притягнутий за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Бабинець С.П. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі за відсутності в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а накладене стягнення не відповідає ступеню тяжкості вчиненого адмінправопорушення. Акцентує увагу на тому, що протокол про адмінправопорушення складено і визнано місцевим судом ОСОБА_1 винуватим за керування транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка не передбачає наслідку відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП при повторності.  
Окрім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду із зазначенням поважності причин його пропуску.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 
При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена, зокрема, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, з огляду на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає за можливе поновити апелянту строк на звернення до суду.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. 

Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Пунктом 2.1 «а»  Правил дорожнього руху встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №267273 від 16.06.2023 року, ОСОБА_1 16 червня 2023 року, о 05 год. 41 хв., на 7 км автодороги Р-56, с. Павлівка, Чернігівського району та області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 "а" Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, повторно протягом року, оскільки він 30 грудня 2022 року був притягнутий за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Викладені у даному протоколі відомості ОСОБА_1 власноручно підтвердив своїм підписом та особисто в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення написав «з протоколом згоден» (а.с.4).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Відповідно до довідки інспектора ВАП УПП в Чернігівській області від 16.06.2023 року, громадянин ОСОБА_1 посвідчення не отримував (а.с.3).

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу «ВАЗ-21093», державний номерний знак НОМЕР_1 , даний транспортний засіб належить громадянину ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАР № 5786081 від 21.08.2022 року водій ОСОБА_1 о 19 год. 43 хв. у с. Кіпті, керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, оскільки не мав права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.5).

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається (а.с.6), що водій ОСОБА_1   всупереч п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху керував транспортним засобом без посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, що він і не заперечував.

Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 повторно притягається до адміністративної відповідальності протягом поточного року за ст. 126 КУпАП, що відрізняється підвищеною суспільною небезпекою при керуванні транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом.

За таких обставин, суд першої інстанції, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, в повному обсязі врахував вимоги                   ст.ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Доводи апелянта в частині помилкової кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.5 ст. 126 КУпАП не є переконливими, з огляду на таке.

Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР № 5786081 від 21.08.2022 року водій ОСОБА_1 порушив               п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за    ч. 2 ст. 126 КУпАП (а.с.5), та знов ж таки, 16.06.2023 року керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, за що передбачена відповідальність за  ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання               ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Згідно ст.ст. 23, 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність та враховується мета адміністративного стягнення, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Санкція ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у виді накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Отже, оскільки не передбачено альтернативного застосування стягнення, тому суд першої  інстанції, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 126 КУпАП обґрунтовано застосував відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на мінімальний строк.

Слід зазначити і те, що ОСОБА_1 взагалі не отримував посвідчення водія, проте навмисно порушує Закон та керує транспортним засобом, ігноруючи заборони, а тому він цілком обґрунтовано позбавлений права на одержання права керування транспортними засобами на п`ять років, що відповідає диспозиції ст. 126 КУпАП та санкції ч. 5 цієї статті.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити захиснику-адвокату Бабинцю Д.О. строк на апеляційне оскарження постанови Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Бабинця Д.О. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 липня 2023 року про притягнення                     ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за                  ч. 5 ст. 126 КУпАП.  – без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.            

Суддя	М. М. Оседач