Постанова
Іменем України
 
05 вересня 2023 року                                 
                                                
м. Київ 
 
провадження №33/824/3951/2023
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ        Мазурик О. Ф.            
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
 
на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області
 
в складі судді Козак І. А.
 
від 26 червня 2023 року
 
у справі №369/9151/23 Києво-Святошинського районного суду Київської області
 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 51 КУпАП 
 
громадянки - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 
 
                                            У С Т А Н О В И В:
 
09 червня 2023 року старшим лейтенантом поліції Чоловськи М. С. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №740564 про те, що громадянка ОСОБА_1 , 19.05.2023, о 17 год. 10 хв., на вул. Львівська, 1а, в с. Петропавлівська Борщагівка, в приміщенні магазину ТОВ «Фора» скоїла дрібне викрадення чужого майна, а саме: масло солодовершкове одна пачка, чим заподіяла матеріальну шкоду у розмірі 54,39 грн, без ПДВ, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 51 КУпАП.
 
В протоколі зазначено потерпілого ТОВ «Фора», вул. Львівська, 1а, в                                           с. Петропавлівська Борщагівка, а також що правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду 54,39 грн, без ПДВ. В протоколі також зафіксовано, що виявлені речі для тимчасового зберігання не вилучалися, а також до протоколу додаються матеріали справи.
 
Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.
 
Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилалася на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права.
                                  
В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що судом до неї має застосовуватися стандарт доказування «поза розумним сумнівом» та презумпція невинуватості, однак суд проігнорував дані обставини та дійшов помилкового висновку про її винуватість у вчинення адміністративного правопорушення.
 
Також вказувала, що суд не звернув увагу на те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вчинення нею інкримінованого правопорушення. А сам протокол не є достатнім доказом, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені у ньому, повинні підтверджуватися іншими належними та допустимими доказами, які б підтверджували вину та не викликали сумніву у її доведеності.
 
Крім того, зазначила, що 02.06.2023 вона перебувала у магазині «Фора», на вул. Львівська, 1а, в с. Петропавлівська Борщагівка, та була незаконно затримана охоронцем магазину, який пояснив їй, що підозрює її у скоєнні крадіжки. На його вимогу вона пред`явила вміст сумки. Не виявивши розбіжностей вмісту сумки із чеком магазину, охоронець продовжив її утримувати та викликав слідчо-оперативну групу, яка також не встановила розбіжностей та факту крадіжки. На її вимогу пред`явити докази крадіжки охоронець не реагував. З`явившись на виклик дільничного офіцера поліції 06.06.2023 скаржниця повідомила йому дані факти та заперечила факт скоєння крадіжки, однак дільничним всупереч її слів було складено протокол про адміністративне правопорушення.
 
За вказаних обставин просила скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2022 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У судове засідання, призначене на 05.09.2023 ОСОБА_1 не з`явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлена своєчасно та належним чином.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
 
ОСОБА_1 не зверталася до суду з клопотанням про відкладення судового засідання, призначеного на 05.09.2023, з зазначенням  поважних причин і такі докази до суду не подавалися.
 
За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 у судовому засіданні.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши та перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, викладені скаржником, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.
Як вже зазначалось вище, згідно з протоколом серії ВАВ №740564 від 09.06.2022 громадянка ОСОБА_1 , 19.05.2023, о 17 год. 10 хв., на вул. Львівська, 1а, в с. Петропавлівська Борщагівка, в приміщенні магазину ТОВ «Фора» скоїла дрібне викрадення чужого майна, а саме: масло солодовершкове одна пачка, чим заподіяла матеріальну шкоду у розмірі 54,39 грн, без ПДВ.
 
Диспозиція частини 1 статті 51 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
 
Об`єктом правопорушення є суспільні відносини в сфері власності.
 
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні: 1) крадіжки (таємного викрадення чужого майна); 2) шахрайства (заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою); 3) привласнення;                     4) розтрати.
 
Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих чи інших осіб. 
 
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується прямим умислом і корисливою метою.
 
Відтак, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що дрібне викрадення чужого майна, яке охоплюється диспозицією ч. 1 ст. 51 КУпАП, має місце тоді, коли суб`єкт правопорушення діючи з прямим умислом і корисливою метою, здійснив таємне викрадення чужого майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує 268,40 грн.
 
Обґрунтовуючи свій висновок про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , суд посилався на наявні у матеріалах справи докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ №740564 від 09.06.2023; довідкою про вартість викраденого майна; заявою ОСОБА_2 та рапортом старшого лейтенанта поліції.
 
Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи вищевказаними доказами та доведена поза розумним сумнівом.
 
Однак, з висновком суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 51 КУпАП, погодитись неможливо, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 Кодексу України про адміністративних правопорушень.
Із матеріалів справи вбачається, що підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  була заява від ОСОБА_2 .
Так, у заяві ОСОБА_2 на ім`я Т.в.о начальника Вп №5 Бучанського РУП Анатолія Мазура, зареєстрованій за вх.№1039 від 31.05.23, заявник просив прийняти міри до громадянина, який 19.05.23 близько 17:10 скоїв крадіжку торвару у ТОВ «ФОРА» за адресою Київська, обл., с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Львівська, 1-А, чим заподіяв матеріального збитку, загальною сумою 67,99 грн з ПДВ, 54,39 грн, без ПДВ (а.с. 2).
Крім того, дана заява 31.05.2023 також зареєстрована до ІКС ІПНП за №3712. 
З довідки ОСОБА_2 на ім`я Т.в.о начальника ВП №5 Бучанського РУП Анатолія Мазура про вартість викраденого майна вбачається, що вартість масла солодовершкового Молокія 73%, артикул 908058, становить 67,99 грн з ПДВ та 54,39 грн без ПДВ (а.с.3).
Рапортом на ім`я начальника Т.в.о начальника Вп №5 Бучанського РУП Анатолія Мазура старший лейтенант поліції Микола Чоловський доповів, що в ході збору матеріалу, зареєстрованого до ІКС ІПНП № 3712 від 30.05.2023, встановлено, що 19.05.2023, громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було скоєну дрібну крадіжку продуктів харчування з магазину «Фора», розташованого за адресою: вул. Львівська, 1а, в с. Петропавлівська Борщагівка, чим заподіяно матеріальну шкоду магазину на суму 54,39 грн без ПДВ (а.с. 4).
Докази, які долучені до протоколу, ґрунтуються лише на письмовій заяві ОСОБА_2 , який зазначений як «керуючий» з проханням прийняти міри до громадянина, тобто невстановленої особи. Більше того, дана заява не містить дати складення, лише дату реєстрації у поліції, а саме 31.05.2023. 
Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оскільки протокол є важливим процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій за які передбачена адміністративна відповідальність та його невід`ємні складові частини повинні бути оформлені належним чином, містити в собі всі дані, необхідні для своєчасного та об`єктивного вирішення питання про наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення.
 
При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути доведені сукупністю належних та допустимих доказів.
 
З огляду на те, що суд розглядає справу лише в межах складеного відносно                   ОСОБА_1 протоколу серії ВАВ № 740564 від 09.06.2023, встановленню та перевірці підлягали саме обставини, викладені у диспозиції протоколу, а саме, що ОСОБА_1 , діючи з прямим умислом і корисливою метою, здійснила таємне викрадення однієї пачки масла солодовершкового Молокія 73%, належного ТОВ «Фора»,  вартістю 54,39 грн, внаслідок чого ТОВ «Фора» було заподіяно матеріального збитку.
 
Однак, наявні в матеріалах справи заява, довідка та рапорт про те, що ОСОБА_1 вчинила крадіжку масла з магазину ТОВ «Фора» не дають можливості безумовно встановити, що саме у ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення. Крім того, у рапорті поліцейського відсутня дата, більше того з рапорту не є зрозумілим коли саме було встановлено особу правопорушника, з огляду на те, що такі обставини є важливими, оскільки, подія мала місце 19.05.2023, а протокол складено 09.06.2023, а сама скаржниця вказувала, що у дільничного була 02.06.2023.
 
Відтак відсутність дати на заяві, окрім дати реєстрації в поліції, а саме 31.05.2023, обставини, та відсутність відомостей про час та дату встановлення особи, щодо якої складено протокол, відсутність дати у рапорті, та з урахуванням пояснень скаржниці про те, що вона було присутня у дільничного 02.06.2023,  позбавляють суд можливості перевірити обставини додержання положень ст. 254 КУпАП, зокрема, що протокол, складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.
 
Натомість у протоколі зазначено дату правопорушення 19.05.2023, сам протокол складено 09.06.2023, заява ОСОБА_2 містить лише дату реєстрації в поліції, а саме 31.05.2023, довідка про вартість майна датована 19.05.2023, рапорт дати не містить, як і не містить відомостей коли саме було встановлено особу порушника.
 
Крім того, як вже зазначалось вище, у заяві, написаній керуючим ОСОБА_2 , останній просив прийняти міри до громадянина, який здійснив крадіжку, тобто до невстановленої особи. Разом з тим матеріали справи не містять доказів, які б вказували саме на ОСОБА_5 , оскільки у протоколі відсутні свідки, до нього не додано відеозапису з камер спостереження, чи інших будь яких належних та допустимих  доказів, які б давали підстави вважати, що саме ОСОБА_1 , з прямим умислом та корисливою метою здійснила  інкриміноване їй правопорушення. 
 
Відомості у рапорті про те, що було встановлено особу порушника, не можуть бути належним доказом, з огляду на те, що рапорт є формою інформування щодо стану формування адмінматеріалів поліцейським свого керівництва, а відтак не може бути доказом у суді, оскільки фактично є пояснення щодо обставин справи, а поліцейські не можуть свідчити у суді, оскільки щодо їх упередженості виникають сумніви. Більше того, з рапорту не зрозуміло, коли саме та за яких обставин встановлено особу               ОСОБА_1 , відносно якої складено протокол.
 
Крім  того, слід зазначити, що довідка про вартість викраденого майна не може бути належним доказом викрадення майна, чи завдання магазину матеріальної шкоди. Така довідка складена та підписана ОСОБА_2 , який вказаний як керуючий, однак в матеріалах відсутні належні докази, які б вказували, що на балансі магазину знаходився товар з артикулом 908058, а саме одна пачка масла солодовершкового Молокія 73%. Також відсутні і докази, які б вказували на виявлений факт нестачі вказаного товару. Відсутні докази проведення аудита та виявлення факту нестачі, тощо.
 
Таким чином, долучені до протоколу докази не узгоджуються між собою, є суперечливими, а також з їх аналізу неможливо беззаперечно дійти висновку про те, що ОСОБА_1 19.05.2023 здійснила крадіжку масла солодовершкового, Молокія 73%, з магазину ТОВ «Фора».
 
Крім того, зі слів скаржника, обставини відбувалися 02.06.2023, в той час як у протоколі, складеному 09.06.2023 вказано, що подія мала місце 19.05.2023.
 
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
 
Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
 
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
 
Стосовно складеного на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». 
 
Крім того, апеляційний суд звертає увагу також на той факт, що сама по собі згода з протоколом, зазначена у ньому ОСОБА_1 не свідчить про беззаперечну її винуватість у вчинені адміністративного правопорушення. Також суд звертає увагу, що у протоколі не зазначено свідків, і до нього не додано відео з камер спостереження магазину, а також жодного іншого доказу на підтвердження завдання шкоди ТОВ «Фора».
 
Таким чином, єдині докази на підставі яких було складено протокол, заява ОСОБА_2 , яка не містить дати її складання та не містить відомостей щодо конкретної особи правопорушника, а саме ОСОБА_1 , як і відсутні докази на підтвердження належності масла магазину ТОВ «Фора».
 
Таким чином, слід визнати, що належних та допустимих доказів, які б об`єктивно та поза межами розумного сумніву доводили факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, а саме дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, матеріали справи не містять, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП.
За наведених обставин суд апеляційної приходить до висновку про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1             ст. 51 КУпАП.
За встановлених обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ч. 1            ст. 247 КУпАП.
З огляду на викладене та керуючись ст. 247, 294  КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 червня 2023 року стосовно ОСОБА_1 - скасувати.
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 51 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ №740564 від 09 червня 2023 року, закрити на підставі п. 1. ч. 1 ст. 247 КУпАП, за  відсутності в діях  ОСОБА_1  події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                О. Ф. Мазурик