ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року 
м. Київ
справа № 380/13061/22
адміністративне провадження № К/990/16211/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Єзерова А.А., Кравчука В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 (головуючий суддя: Запотічний І.І., судді: Глушко І.В., Довга О.І.) у справі №380/13061/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У вересні 2022 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФУ Львівській області або відповідач), в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність ГУПФУ у Львівській області щодо перерахунку та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2022 у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум.
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 25.11.2022 позов задовольнив.
Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 04.04.2023 скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нову постанову про відмову у задоволенні позову.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нову постанову про задоволення позову.
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 18.05.2023 відкрито касаційне провадження у справі. 
Ухвалою Верховного Суду від 26.07.2023 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується інформацією, зазначеною у посвідченні серії НОМЕР_1 , виданим 25.12.1996.
У 2022 році позивачу виплачено одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік в розмірі 1491 грн, визначеному Порядком використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022      № 540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - постанова № 540; Порядок № 540, відповідно).
Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати разової грошової допомоги позивачу як учаснику бойових дій до 5 травня за 2022 рік у розмірах, встановлених частиною п`ятою статті 12 Закону України від 22.10.1993   № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон № 3551-ХІІ).
Листом від 25.08.2022 № 11486-12155/Б55/8-1300/22, ГУПФУ у Львівській області повідомило позивача про те, що виплата разової грошової допомоги законно здійснена у розмірах, встановлених Постановою Уряду № 540. 
Не погодившись із діями відповідача щодо проведення нарахування та виплати разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 12 Закону № 3551-ХІІ, позивач звернувся до суду.
ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН
На обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що він є учасником бойових дій та відповідно до статті 12 Закону № 3551-XII, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020, має право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, а не у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 540. Сума недоплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік становить 8   179 грн.
Відповідач відзив на позов не подавав.
V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Конституційний Суд України рішенням від 27.02.2020 № 3-р/2-2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яким передбачалося, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України (27.02.2020) розмір разової грошової допомоги до 5 травня підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному статтею 12 Закону № 3551-ХІІ, у редакції Закону №367-XIV.
При вирішенні справи, суд першої інстанції послався на правову позицію Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20.
Одночасно суд першої інстанції констатував, що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 не введено обмежень щодо прав і свобод громадян України в частині, гарантованих статтею 46 Конституції України, а саме що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно, у спірних правовідносинах, не підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 540.
Апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції про те, що з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України (27.02.2020) розмір разової грошової допомоги до 5 травня підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному статтею 12 Закону № 3551-ХІІ, у редакції Закону №367-XIV.
Проте, оскільки в Україні введений воєнний стан, а правовідносини щодо соціального захисту громадян регулюються статтею 46 Конституції України, яка не передбачена частиною другою статті 64 Основного Закону, такі права можуть бути обмежені в умовах воєнного стану. Тому враховуючи положення статті 64 Конституції України, частини другої статті 20 Закону № 389-VІІІ, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня має здійснюватися у розмірах, визначених в додатку до Порядку, затвердженого Постановою № 540.
Одночасно суд апеляційної інстанції констатував, що позивач не був позбавлений права на щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня та отримав її у розмірі, встановленому в додатку до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 540.
При вирішенні справи, суд апеляційної інстанції послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22.
VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ 
В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» не введено обмеження конституційних прав і свобод громадян України, передбачених статтею 46 Конституції України, зокрема в частині розміру разової грошової допомоги до 5 травня, яка передбачена статтею 12 Закону № 3551-ХІІ. Вважає, що з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі 1-247/2018 (3393/18), стаття 12 Закону № 3551-ХІІ відновила дію у попередній редакції, а отже позивач має право на виплату разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. За таких обставин, скаржник просить відступити від правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22.
Окремо скаржник просив врахувати, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2022 у справі № 640/8186/22 визнано протиправною та нечинною постанову Уряду № 540 в частині визначення грошової допомоги учасникам бойових дій в розмірі 1491 грн.
Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, у якому з посиланням на законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. Наполягає, що  у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня має здійснюватися у розмірах, визначених в додатку до Порядку, затвердженого Постановою № 540. Така правова позиція узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22. Також відповідач наполягає, що останній є неналежним відповідачем у цих правовідносинах, оскільки питання перерахунку (нарахування) та виплати разової грошової допомоги до 5 травня належить до повноважень структурних підрозділів з питань соціального захисту населення за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання одержувача.
VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Проаналізувавши вимоги касаційної скарги та зважаючи на те, що судом першої інстанції позов задоволений в повному обсязі, тобто спір вирішений у обраний позивачем спосіб, а касаційна скарга мотивів щодо незаконності судового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 не містить, з урахуванням вимог статті 341 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для перегляду в касаційному порядку лише постанови суду апеляційної інстанції від 04.04.2023.
Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, Верховний Суд дійшов таких висновків.
У зв`язку із прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 у справі №1-247/2018 (3393/18) та визнанням таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окремого положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, стаття 12 Закону № 3551-ХІІ відновила дію у редакції Закону № 367-ХІV. 
Починаючи з 27.02.2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня підлягає нарахуванню і виплаті органом, уповноваженим здійснювати таку виплату, відповідно до статті 12 Закону № 3551-ХІІ у такій редакції «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком».
Водночас Постановою № 540 Уряд встановив, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах, зокрема: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 грн.
У справі, яка розглядається, ключовим є питання визначення в умовах воєнного стану розміру виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році учасникам бойових дій.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.
Так, у постанові від 13.06.2023 у справі №560/8064/22, розглянутої Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, сформовано такі правові висновки:
1) держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності без запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність (ветеранів війни, учасників бойових дій, осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни), та членів їхніх сімей;
(2) Бюджетним кодексом України не можна доручати Кабінету Міністрів України встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом регулювання спеціального Закону № 3551-ХІІ;
(3) тимчасове обмеження окремих соціальних пільг особам, які захищають або захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону № 389-VIII, може відбуватись за умови внесення змін до спеціального Закону № 3551-ХІІ, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів соціальних гарантій;
(4) Уряд в додатку до Порядку № 540 установив, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, зокрема, інвалідам війни здійснюється у розмірах: I групи - 4421 грн, II групи - 3906 грн, III групи - 3391 грн, тобто визначив інші, ніж у вказаному Законі, розміри щорічної допомоги до 5 травня, що свідчить про невідповідність такого нормативного акта Кабінету Міністрів України положенням Закону № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, а відтак положення цього Порядку щодо визначення розмірів такої щорічної разової грошової допомоги не можуть бути застосовані у відносинах її виплати у 2022 році;
(5) виплата інвалідам війни щорічної разового грошової допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІV, у таких розмірах:
I групи - десять мінімальних пенсій за віком;
II групи - вісім мінімальних пенсій за віком;
III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Одночасно Верховний Суд у зазначеній постанові відступив від висновків, раніше викладених в постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22, щодо правомірності нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному Порядком № 540.
Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від зазначених правових висновків.
Застосовуючи наведені вище правові висновки Судової палати Верховного Суду до правовідносин, які виникли у справі, що розглядається, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення статті 12 Закону №3551-XII і Порядку № 540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з огляду на положення частини третьої статті 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо наявності правових підстав для задоволення позову, натомість суд апеляційної інстанції помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції.
Водночас колегія суддів вважає безпідставними доводи пенсійного органу про те, що останній не є належним відповідачем у цих правовідносинах, оскільки відповідно до абзацу другого підпункту 2 пункту      2 Постанови №   540      виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на   5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій.
Таке повноваження визначати розпорядників бюджетних коштів надано Кабінету Міністрів України частиною сьомою статті 20 Бюджетного кодексу України, згідно із якою за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету (в тому числі за бюджетними програмами, вперше визначеними законом про Державний бюджет України) та забезпечують їх затвердження протягом 30 днів з дня набрання чинності законом про Державний бюджет України. За рішенням Кабінету Міністрів України (у формі протокольного рішення) порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з Міністерством фінансів України. Про затвердження таких порядків інформується Комітет Верховної Ради України з питань бюджету.
Отже, оскільки позивач перебуває на обліку в ГУПФУ та останнім було здійснено позивачу виплату до 5 травня як учаснику бойових дій, що не заперечується самим відповідачем, то ГУ ПФУ у Львівській області є належним відповідачем у цій справі.
VІІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
За правилами статті 352 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 у справі № 380/13061/22.
Залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.11.2022 у справі № 380/13061/22.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                   С. М. Чиркін
                                                                                          А. А. Єзеров
                                                                                          В. М. Кравчук