КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                              
Справа № 359/10612/19                                                 Головуючий у 1 інстанції: Чирка С.С.
провадження № 22-ц/824/5977/2023                                      Головуючий суддя: Олійник В.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
15 серпня 2023 року                                                                                    м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:
Головуючого судді: Олійника В.І., 
суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П., 
при секретарі: Качалабі О.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Галатенко Євгеній Євгенійович, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів» про визнання іпотечного договору припиненим, припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, -
 
в с т а н о в и в :
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати іпотечний договір припиненим та припинити обтяження речових прав на нерухоме майно.
Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 23 травня 2008 року між нею ( ОСОБА_1 ) та ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», було укладено кредитний договір № 200/П/23/2008-840, згідно з яким остання отримала грошові кошти у сумі 52 734 доларів США. 
Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між нею ( ОСОБА_1 ) та ВАТ «КБ «Надра» було укладено договір іпотеки від 23 травня 2008 року, за яким позивачка передала відповідачу в іпотеку земельну ділянку, загальною площею 0,0514 га., яка розташована на території садового товариства «Злагода» Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області. 
Так, з Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 15 листопада 2019 року, вбачається, що на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с/рада Гнідинська, СТ «Злагода», земельна ділянка б/н, кадастровий номер: 3220882600:04:007:1008 накладена заборона на нерухоме майно на підставі договору іпотеки за реєстровим номером 400 від 23 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь Р.В., зареєстрованого за №8246757.
Вказувала, що 14 липня 2015 року Шевченківський районний суд міста Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 761/9160/15-ц, відповідно до якого визнав виконавчий напис приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. від 19.10.2014 року, зареєстрований в реєстрі за №8218, про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню.
10 листопада 2015 року Апеляційний суд міста Києва постановив ухвалу, відповідно до якої рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 14 липня 2015 року залишено без змін.
22 серпня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області ухватив рішення у цивільній справі №359/3848/14-ц, відповідно до якого у задоволенні позову ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. Рішення набрало законної сили 19.09.2017 року.  
14 лютого 2019 року Київський апеляційний суд ухвалив постанову у цивільній справі 753/13696/15, відповідно до якої скасовано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07.06.2017 року і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв`язку з пропуском строку позовної давності.
12 вересня 2019 року Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду залишив без змін постанову Київського апеляційного суду від 14.02.2019 року.
Таким чином, на думку позивачки, постановою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у цивільній справі №753/13696/15 встановлено факт того, що строк давності повернення споживчого кредиту минув.
Також позивач ОСОБА_1 зазначала, що згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2011 року за заявою №14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (пункт 570) та рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства») (пункт 51), Європейський суд з прав людини вважає, що національні суди при застосуванні строків давності при вирішенні справ реалізують передбачено законом право боржника бути звільненим в подальшому від переслідування або притягнення до суду, тобто звільняють від цивільного обов`язку або його виконання, а також враховуючи, що відповідач не має права вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, то в спірних правовідносинах щодо погашення кредиту після ухвалення Київським апеляційним судом постанови від 14.02.2019 року у цивільній справі № 753/13696/15 відповідач в розумінні вимог ч.1 ст.509 ЦК України не може вважатись кредитором, а спірні правовідносини щодо погашення кредиту не можуть вважатись зобов`язанням.
Позивачка вважає, що після ухвалення Київським апеляційним судом постанови від 14.02.2019 року у цивільній справі №753/13696/15 вона є звільненою від виконання зобов`язання за Кредитним договором, а саме - зобов`язання за даним договором є припиненим. Оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання, то й договір іпотеки від 23.05.2008 року на підставі ч. 5 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» є припиненим.
Враховуючи вищевикладене, позивачка просила визнати припиненим договір іпотеки, укладений 23 травня 2008 року між нею ( ОСОБА_1 ) та ВАТ «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є ПАТ «Комерційний банк «Надра», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Білоконь Р.В. та зареєстрований в реєстрі за № 400; припинити обтяження (реєстраційний номер обтяження 8246757) у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, с/рада Гнідинська, садівниче товариство «Злагода», земельна ділянка б/н, кадастровий номер: 3220882600:04:007:1008; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору, пов`язані зі зверненням до суду.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року позовні вимоги залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Галатенко Є.Є., з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позов задовольнити.
 
Скаргу обґрунтовує тим, що постановою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року у цивільній справі №753/13696/15 встановлено факт того, що строк давності повернення споживчого кредиту минув.
За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).
Таким чином, відповідач втратив суб`єктивне право задовольнити свої вимоги в примусовому порядку через звернення до суду як з позовом про стягнення коштів за кредитним договором так і з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Вважає, що у відповідача відсутня можливість та суб`єктивне право задоволення своїх вимог як в позасудовому порядку (досудовому) так і в судовому.
Суд першої інстанції розглядаючи дану цивільну справу, вищевказаних обставин не врахував.
Крім того, зазначає, що після ухвалення Київським апеляційним судом постанови від 14 лютого 2019 року у цивільній справі №753/13696/15 позивачка звільнена від виконання зобов`язання за Кредитним договором, а саме: зобов`язання за даним договором є припиненим, а оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання, то й договір іпотеки від 23 травня 2008 року на підставі ч.5 ст.3, п.1 ч.1 ст.17 Закону України «Про іпотеку» є припиненим.
Поряд з тим, вищевказане залишилось поза увагою суду першої інстанції.
Вказує, що відсутність в ЦК України та Законі України «Про іпотеку» такої підстави для припинення іпотеки, як сплив строку давності, не є умовою для незастосування ст.1 Протоколу 1 до Конвенції, ст.8, 9 Конституції України, згідно якої вона та відповідні рішення Конституційного Суду України мають найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України с нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, як і висновки Суду (його практику) в справах, згідно яких правова визначеність та остаточність вирішення спору у справі з певних питань є складовою частиною верховенства права та принцип справедливості.
Чуйко Я.В. - представник ТОВ «Світ Фінансів» подав до апеляційного суду письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Залишаючи позовні вимоги без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів настання жодної з перерахованих у ст.17 Закону України «Про іпотеку» підстав для припинення іпотеки.
Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Судом встановлено, що 23.05.2008 року між ВАТ «КБ «Надра», який надалі змінив назву на ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір 
№ 200/п/23/2008-840, за умовами якого останній було надано грошові кошти у розмірі 52 734 доларів США під 14,49 % річних строком до 23.05.2028 року.
Цього ж дня з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами було укладено договір іпотеки, предметом якого є земельна ділянка, яка розташована на території Гнідинської сільської ради, садового товариства «Злагода» Бориспільського району, Київської області, площею 0,0514 га, кадастровий номер 3220882600:04:007:1008.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року визнано таким, що не підлягає виконанню. виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В., вчинений 19.10.2014 року та зареєстрований в реєстрі за №8218, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: земельну ділянку, яка розташована на території Гнідинської сільської ради, садового товариства «Злагода» Бориспільського району Київської області, площею 0,0514 га, кадастровий номер : 3220882600:04:007:1008 (а.с.33-35).
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 липня 2015 року залишено без змін.  
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2017 рок у задоволенні позову ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - відмовлено. Судовий збір в розмірі 3654 грн, сплачений при зверненні до суду, віднесено на рахунок ПАТ «Комерційний банк «Надра» (а.с.40-44).
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №200/П/23/2008-840 від 23 травня 2008 року у розмірі 90 713,94 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 1 943 407 грн 56 коп. та пеню і штраф у розмірі 317 431 грн 35 коп., а всього: 2 260 838 грн 91 коп. У іншій частині позову ПАТ КБ «Надра» відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою апеляційного суду м. Києва від 11 січня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Галатенка Є.Є. задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 червня 2017 року скасовано у частині стягнення штрафу, ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні таких позовних вимог. Зменшено загальний розмір заборгованості за кредитним договором, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» з 2 260 838 грн 91 коп. до 2 202 536 грн 68 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Галатенка Є.Є. задоволено частково. Постанову апеляційного суду 
м. Києва від 11 січня 2018 року у частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження №61-14390св18).
Постановою Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 07 червня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 10 962 грн. 
Постановою Верховного Суду від 12 вересня 2019 року постанову Київського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року залишено без змін.
10 січня 2019 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ» укладено Договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С. А. за реєстровим 
№ 9.
Таким чином, з врахуванням викладеного, змісту та правової природи договору відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, укладеного між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «СВІТ ФІНАНСІВ», останній є правомірним правонаступником ПАТ КБ «НАДРА» та має право користуватися усіма матеріальними та процесуальними правами правонаступника відповідно до чинного законодавства України.
Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.
В даному випадку, позивач не надав суду доказів настання жодної з перерахованих вище підстав для припинення іпотеки, оскільки:
1) основне зобов`язання перед відповідачем не виконано, а строк іпотечного договору не закінчився;
2) предмет іпотеки не реалізований;
3) іпотекодержатель не набув права власності на предмет іпотеки;
4) договір іпотеки не визнавався недійсним;
5) предметом іпотеки є земельна ділянка, яка в силу своїх фізичних властивостей не може бути знищена;
6) інші підстави для припинення іпотеки, як особливої форми застави, чинне законодавство не передбачає.
Наведення представником позивача судової практики Верховного Суду, а також правових норм, що регулюють правовідносини поруки, є помилковим, оскільки іпотека є особливим видом застави, відносини щодо якої регулюються спеціальним Законом України «Про іпотеку».
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач не надав суду доказів настання жодної з перерахованих у ст.17 Закону України «Про іпотеку» підстав для припинення іпотеки та вірно вважав необхідним відмовити у задоволенні позову.
Щодо вимоги про скасування всіх обтяжень згідно з договором іпотеки, то вони теж  не підлягали до задоволення, оскільки є похідними від позовних вимог про визнання іпотечного договору припиненим.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.  
Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.
Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в  рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.  
Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Галатенко Євгеній Євгенійович залишити без задоволення. 
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26 жовтня 2022 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 21 серпня 2023 року.

Головуючий:  

Судді: