П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 липня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 420/10995/22	

Перша інстанція: суддя Андрухів В.В.,

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Бітов А.І.,
          Танасогло Т.М..
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023р. по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2022р. ГУ ДПС в Одеській області звернулося в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути податковий борг у розмірі 86 983,77грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 є платником податків та перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області.
Станом на 26.07.2022р. відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість та інтегрованих карток платника (ІКП) податкова заборгованість фізичної особи-платника податку ОСОБА_1 перед бюджетом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, становить 86 983,77грн..
У зв`язку із несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №133358-55 від 9.09.2020р., яку було направлено платнику податків рекомендованим листом.
Посилаючись на вказані обставини, податковий орган просив позов задовольнити.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023р. адміністративний позов задоволено.
Стягнути з фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 86 983,77грн. на бюджетний рахунок №UA858999980314000512000015714, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код ЄДРПОУ: 37607526, отримувач коштів ГУК в Одеській області/смт Саврань/18010300.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено існування у відповідача податкового боргу в загальному розмірі 86 983,77грн., доказів самостійної його сплати відповідачем до суду не надано, відтак, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що фізична особа-платник податків ОСОБА_1 є платником податків, перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно відомостей з центральної бази даних/окремому реєстрі Державного реєстру(а.с.29).
Станом на 26.07.2022р. відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість та інтегрованих карток платника (ІКП) податкова заборгованість ОСОБА_1 перед бюджетом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, становить 86 983,77грн..
Заборгованість, що підлягає сплаті по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, виникла в результаті:
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0046589-5506-1526 від 21.04.2020р. на загальну суму 36 483,29грн. (основний платіж);
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0029728- 2407-1526 від 1.04.2021р. на загальну суму 37 850,79грн. (основний платіж);
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0029729-2407-1526 від 1.04.2021р. на загальну суму 11 303,67грн. (основний платіж);
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0029730-2407-1526 від 1.04.2021р. на загальну суму 398,09грн. (основний платіж);
- нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Ф») №0029731-2407-1526 від 1.04.2021р. на загальну суму 947,93грн. (основний платіж) (а.с.15, 16).
Отже, загальна сума заборгованості становить 86 983,77грн..
У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №133358-55 від 9.09.2020р., яку було направлено платнику податків рекомендованим листом (а.с.14).
Перевіряючи правомірність та законність вимог щодо стягнення податкового боргу у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими апелянт пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.15.1.ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пп.20.1.19 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право: застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з п.57.3. ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Заявлена контролюючим органом до стягнення заборгованість відповідає визначенню податкового боргу згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України.
Відповідно до п.п.87.9. ст.89 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його Виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Відповідно до п.59.1. ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної Податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Колегія суддів зазначає, що вказаними нормами законодавства передбачено право податкового органу щодо стягнення з платника податку суми узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого у відповідний строк.
Як вбачається із матеріалів справи, що спірний борг у сумі 86 983,77грн. виник в результаті не виконання вимог податкових повідомлень-рішень від 21.04.2020р. за №0046589-5506-1526, та від 1.04.2021р. за №0029728-2407-1526, №0029729-2407-1526, №0029730-2407-1526, №0029731-2407-1526.
Із матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення-рішення за №0046589-5506-1526 від 21.04.2020р. на суму 36 483,29грн. було надіслано ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням із зворотнім повідомленням та вручене 7.07.2020р. (а.с.15), та податкові повідомлення-рішення за №0029728-2407-1526, №0029729-2407-1526, №0029730-2407-1526, №0029731-2407-1526 від 1.04.2021р. на суму 50 500,48грн. було надіслано ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням із зворотнім повідомленням та вручене 19.06.2021р. (а.с.17).
Отже, судова колегія вважає, що вказані податкові повідомлення-рішення є узгодженими.
На підставі вищезазначеного, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ГУ ДПС в Одеській області про стягнення податкового боргу підлягають задоволенню.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що станом на даний час податкові повідомлення-рішення, які направленні 22.09.2020р. ним не отримано.
Надаючи оцінку вказаним обставинам, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що 22.09.2020р. направлялась податкова вимога, а не податкові повідомлення-рішення, у зв`язку із чим зазначені вище доводи апелянта є недоречними та не спростовують висновків суду щодо узгодженості податкових повідомлень-рішень.
Що стосується посилань ОСОБА_1 на те, що відповідно до рішення Дубинівської сільської ради Савранського району Одеської області №511-VII від 27.06.2019р., звільняються від сплати 100% фізичні особи на об`єкти нежитлової нерухомості, то судова колегія зазначає, що вказані обставини можуть бути підставою для оскарження відповідних податкових повідомлень-рішень, однак дана справа стосується правомірності стягнення з відповідача податкового боргу. 
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-   

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023р. – залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          А.І. Бітов

                                                                                                    Т.М. Танасогло