П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
04 серпня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 522/4607/23	
Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
26.04.2023 року;
Головуючий в 1 інстанції: Шестакова Я.В.
 П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Крусяна А.В.
– Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеса про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
визнати протиправною та скасувати постанову Приморського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеса від 23.01.2023 року №с/475 по справі про адміністративне правопорушення;
закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи вимоги адміністративного позову, позивач зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210-1 КУпАП, адже відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами факт відмови позивача від отримання повістки про з`явлення до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження військової служби під час загальної мобілізації в резервну тилову військову частину.
Разом з цим, не погоджуючись із правомірністю та обґрунтованістю оспорюваної постанови, позивач додає, що відповідач позбавив його можливості пройти гарнізонну військово-лікарську експертизу для встановлення придатності або не придатності для проходження військової служби під час мобілізації. Також, у постанові відповідачем не наведено конкретної норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яку було порушено позивачем, а також конкретний опис протиправних дій позивача.
Наведені обставини у сукупності, а також те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності належного сповіщення позивача, останній наполягає на скасуванні неправомірного рішення відповідача та закритті провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оспорювана постанова відповідає вимогам статтей 280, 283 КУпАП, оскільки містить відомості про обставини, встановлені при розгляді справи; у постанові зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення, а також прийняте по справі рішення.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем встановлено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також вину позивача в вчиненні правопорушення, з`ясовано інші обставини, що мають значення для вирішення справи.
З огляду на те, що позивач не виконав обов`язок, передбачений частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у призначені дату і час до відповідного РТЦК та СП не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про виклик, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність відповідачем вчинення особою правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210-1 КУпАП, обґрунтованість та правомірність адміністративного стягнення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення адміністративного позову.
Не повне з`ясування обставин справи апелянт обґрунтовує залишенням судом без належної правової оцінки наступних доводів позивача у позові:
в оспорюваній постанові міститься відбиток печатки із кодом ЄДРПОУ припиненого Приморського районного військового комісаріату, який не належить відповідачу;
відповідач не є юридичною особою публічного права, не зареєстрований в установленому порядку як орган державної влади, тому не має повноважень на вчинення дій щодо призову на військову службу та складання відповідної постанови;
оспорювана постанова не містить інформацію про конкретну норму, передбачену в частині 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», і яку порушено позивачем та суть адміністративного правопорушення;
у постанові не конкретизовано обставини правопорушення, оскільки не ясними залишаються дії позивача, які призвели до правопорушення, - чи відмова від проходження військової служби, чи відмова від одержання відповідної повістки;
зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення інформації про дату і час розгляду справи не є тотожним обов`язку відповідача, передбаченому у статті 277-2 КУпАП, щодо вручення особі відповідної повістки про виклик на розгляд справи про адміністративне правопорушення;
відомості у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно свідків не відповідають дійсності;
оспорювана постанова не містить опису доказів, на підставі яких розглянуто справу про адміністративне правопорушення.
Апелянт зазначає, що не доведеність обставин, які суд вважав встановленими, а також невідповідність висновків суду обставинам справи, полягає у тому, що встановлення обставин справи відбулось на підставі відеозаписів та оспорюваної постанови, які не є належними та допустимими доказами. Зокрема, відеозаписи не містять дати і часу зображених на них подій, зроблені на не встановлений судом технічний засіб, а постанова складена відповідачем, який не має юридичної правосуб`єктності на вчинення таких дій.
Висновки суду про відмову позивача від одержання повістки про з`явлення до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для проходження військової служби під час загальної мобілізації зроблені на підставі неналежних та недопустимих доказах. Окрім того, не враховано, що така відмова відбулась під тиском, зачинивши позивача у приміщенні та не надавши можливості пройти військово-лікарську комісію належним чином.
Допущення судом першої інстанції порушень норм процесуального права апелянт обґрунтовує тим, що:
судом першої інстанції прийнято до розгляду відзив відповідача, який не має юридичної правосуб`єктності та не підтвердив відповідними доказами повноваження особи на підписання відзиву;
судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів вчиненого правопорушення та виклик свідків, а саме осіб, якими оформлено матеріали про адміністративне правопорушення;
оприлюднення рішення суду відбулось не в установлені строки, що призвело до пропуску позивачем строку апеляційного оскарження судового рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу Приморський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Одеса посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 20.01.2023 року спеціалістом-оператором служби охорони державної таємниці Приморського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси – солдатом ОСОБА_2 у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військове звання – солдат, складено протокол за №С/423 про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 210-1 КУпАП.
Згідно протоколу, 20.01.2023 року близько 10:20 год. ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки на відправку та відмовився з`являтися до Приморського РТЦК та СП для мобілізації в резервну тилову військову частину НОМЕР_1 , чим порушено вимоги частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відмова зафіксована на камеру телефону.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений та підписаний в присутності двох свідків. 
Також, у протоколі передбачено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 23.01.2023 року о 10:00 год. начальником Приморського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 87, каб. №1.
Від надання пояснень позивач відмовився. Заяви, клопотання особи, яка притягується до відповідальності, не надходили.
Від підписання протоколу позивач відмовився.
Водночас, один примірник протоколу вручений позивачу під розпис.
Розглянувши протокол та матеріали справи про адміністративне правопорушення, постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника Приморського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеси від 23.01.2023 року №с/С/475 за порушення вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 210-1 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.
Згідно вказаної постанови, позивач відмовився від проходження отримувати повістку та з`являтися до Приморського РТЦК та СП для проходження військової служби під час загальної мобілізації в резервну тилову військову частину НОМЕР_1 . Відмова зафіксована на камеру.
Не погоджуючись із правомірність та обґрунтованістю постанови відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на даний час.
Відповідно до частин 1, 2, 7, 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає:
підготовку громадян до військової служби;
приписку до призовних дільниць;
прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу;
проходження військової служби;
виконання військового обов`язку в запасі;
проходження служби у військовому резерві;
дотримання правил військового обліку.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, у тому числі, прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, Оперативно-рятувальній службі цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом.
Згідно із абзацом 2 пункту 1 додатку 2 до Порядку ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, у тому числі, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Як вірно визначено судом першої інстанції, указаними нормами передбачений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ним виклику до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, явитися за таким викликом у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях).
Відповідно до частини 1 статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -
тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб  - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із частиною 2 вказаної статті КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період -
тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Апеляційний суд враховує, що відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
У пункті 3 Положення від 23.02.2022 року №154 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), зокрема, передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.
Згідно із пунктом 7 Положення від 23.02.2022 року №154 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
З метою повного та всебічного розгляду справи, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2023 року витребувано у Приморського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Одеса чинне станом на момент прийняття оспорюваної у цій справі постанови, а саме станом на 23.01.2023 року, Положення про Приморський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Одеса, затверджене керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
20.07.2023 року на виконання вимог апеляційного суду відповідачем подано Положення про Приморський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Одеса, затверджене наказом військового комісара Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 19.04.2019 року №195.
Відповідно до пункту 1 Положення Приморський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м. Одеса є місцевим органом військового управління, що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період людських і транспортних ресурсів на відповідній території.
Згідно із пунктом 7 Положення Приморський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки відокремлений підрозділ Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, має печатку із зображенням Державного Гербу України та своїм найменуванням.
Відповідно до пункту 11 Положення військовий комісар має право, у тому числі, розглядати у випадках, передбачених законодавством, справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення.
Одночасно, апеляційний суд враховує, що відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Перевіряючи представлені матеріали, апеляційний суд, з огляду на приписи пунктів 1, 7, 11 Положення від 19.04.2019 року №195, доходить висновку про підтвердженість відповідачем повноважень районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП.
Виходячи з обставин цієї справи та відео фіксації події правопорушення, посилання на яку є у протоколі і, з огляду на приписи статті 251 КУпАП, вважається доказом в адміністративній справі, апеляційний суд враховує, що позивач відмовився від одержання повістки на відправку та з`явлення до Приморського РТЦК та СП для мобілізації в резервну тилову військову частину НОМЕР_1 , чим підтверджується не виконання обов`язку, передбаченого частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII.
Доводи позивача про не обізнаність із обставинами правопорушення та дати, місця і часу розгляду справи про правопорушення спростовуються фактом одержанням ним другого примірнику протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому, будь-яких пояснень з приводу правопорушення, заяв чи клопотань позивач на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення не надав.
Суд першої інстанції правильно зауважив на тому, що відмова військовозобов`язаного від отримання повістки без поважних причин, не свідчить про відсутність у нього обов`язку з`явитися до відповідного РТЦК та СП на дату та час, указані у повістці.
Оскільки позивач не з`явився до Приморського РТЦК та СП, то з його боку має місце порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано позивачем.
Прийняття постанови відбулось за наявності правових підстав та в межах повноважень відповідача, тому обставини для задоволення позову і скасування рішення районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відсутні.
Доводи позивача про неправомірність дій районного територіального центру комплектування та соціального підтримки, пов`язані із перешкодою військовозобов`язаному пройти військо-лікарську комісію, перебувають за межами предмету доказування в даній справі, адже позивач не оскаржує такі дії відповідача за цим позовом.
Також, колегія суддів враховує, що частиною 3 статті 317 КАС України передбачені виключні випадки порушення судом процесуального права, які є обв`язкою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, і таких апеляційним судом не встановлено.
Крім того, під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження позивачу поновлений строк апеляційного оскарження судового рішення та прийнято скаргу до розгляду, чим реалізовано право останнього оскарження в апеляційному суді рішення суду першої інстанції.
Відповідно до приписів ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -                   
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2023 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко
         
         Судді:                                                                                        А.В. Крусян  
                                                                                                             
                                                                                                                      О.В. Яковлєв