ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" липня 2023 р. м. Київ          Справа№ 911/1661/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Станіка С.Р.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Гончарова С.А. 
 
за участю секретаря судового засідання Щербини А.В.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 13.07.2023:
від позивача: Мясков О.Є.
від відповідача: Гамрецький Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Град»
на рішення          Господарського суду Київської області
від                    10.04.2023 (повний текст складено та підписано 19.05.2023)
у справі          № 911/1661/22 (суддя О.О. Христенко)
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»
до                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Град»
про                    визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії

                                                                                                    ВСТАНОВИВ: 
    
Короткий зміст позовних вимог     
Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи" (далі-позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" (далі-відповідач) з вимогами: визнати дії щодо будівництва огорожі та асфальтованої автомобільної дороги на земельних ділянках з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 та номером 3221481500:02:004:0038 в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" Ду 700 мм неправомірними; зобов`язати усунути загрозу магістральному газопроводу-відводу до Гу 700 мм шляхом знесення (демонтажу) огорожі та асфальтованої дороги на земельних ділянках з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 та номером 3221481500:02:004:0038, що знаходяться в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" Ду 700 мм.
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що він отримав від АТ "Укртрансгаз" магістральний газопровід-відвід до газорозподільної станції "Обухів", діаметром (Ду) - 700 мм, км 0,0 - км, робочий тиск (Ру) - 5,5 МПа, за який позивач несе відповідальність перед державою. ТОВ "Оператор ГТС України" здійснює експлуатацію магістральних газопроводів отриманих на праві господарського відання в державі та забезпечує транспортування та транзит газу за міжнародними угодами. Обмеження на використання земельних ділянок у межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів встановлюються і діють з дня введення відповідного об`єкта магістрального трубопроводу в експлуатацію.   Законом України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів"       на власників та користувачів земельних ділянок, по яких проходять газопроводи, покладені обов`язки дотримання правового режиму охоронних зон. 
Відповідно до ст. 14 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів", ст. 11 Закону України "Про трубопровідний транспорт" та п. 8 "Правил охорони магістральних трубопроводів" визначено, що земельні ділянки, розташовані у межах охоронних зон, не вилучаються у їх власників і користувачів, а використовуються з обмеженнями, встановленими цими нормативно-правовими актами.
Так, при виконанні обов`язків покладених на позивача, під час обстеження охоронної зони зазначеного газопроводу, працівниками Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ "Оператор ГТС України" виявлено користування земельними ділянками з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 та номером 3221481500:02:004:0038 з порушенням охоронної зони, зокрема, на земельних ділянках проведені роботи по встановленню огорожі та проведено будівництво асфальтованої дороги.
Факт порушення охоронної зони магістрального газопроводу було підтверджено Актами обстеження траси магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" Ду 700 мм Ру 5,5 МПа від 04.05.2020 та від 28.10.2020, Топографічним планом М 1:2000 ділянок порушення охоронної зони газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" на території Гвоздівської сільської ради, Схемою порушення охоронної зони газопроводу. 
Позивач, вказував на те, що у зв`язку із виявленими порушеннями останній звертався до господарського суду із позовом до відповідача про зобов`язання усунути загрозу магістральному газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" шляхом невідкладного знесення (демонтажу) огорожі та асфальтованої дороги на земельних ділянках з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 та номером 3221481500:02:004:0038, під час розгляду якої відповідачем добровільно було демонтовано огорожу та асфальтовану дорогу на таких земельних ділянках.
Однак, у подальшому під час планового огляду трас магістральних газопроводів, розташованих на території Київської області, було виявлено відновлення на земельних ділянках з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 та номером 3221481500:02:004:0038 огорожі та асфальтованої дороги. Факт порушення охоронної зони підтверджується Топографічним планом № 013417-ІВ та фотографіями. Так, звертаючись до суду, позивач вказує на те, що у відповідності до статей       20,       147 Господарського кодексу України, статей       1163,       1164 Цивільного кодексу України       він має право вимагати від відповідача усунення загрози магістральному газопроводу і при цьому він звільнений від обов`язку доказування можливості настання негативних наслідків.

Короткий зміст заперечень проти позову   
Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що   він є власником земельної ділянки із кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 та користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038, а також ним не порушувались вимоги   Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" з огляду на відсутність обтяжень щодо користування земельної ділянки із кадастровим номером 3221481501:01:003:0056, а також відсутність належних повідомлень власників або користувачів земельних ділянок, розташованих в межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів про встановлені обмеження щодо використання таких земельних ділянок. Разом з цим, відповідач стверджував про відсутність доказів фактичного існування порушень щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038, станом на час звернення із позовом, зокрема, існування огорожі та асфальтованої дороги. Також відповідач вказував. що позивач вже звертався до суду із позовом до відповідача у справі № 911/363/21 із аналогічними підставами та посилався на ті самі докази (акти від 04.05.2020 та від 28.10.2020), які наявні в даній справі. Після розгляду справи № 911/363/21, у зв`язку із вчиненням ТОВ "Гвоздів-Град" дій щодо демонтажу дороги та металевої огорожі, між комісією Боярського лінійно виробничого управління магістральних газопроводів та директором ТОВ "Гвоздів-Град" складено Акт від 18.06.2021, в якому зафіксовані усунення таких порушень. При цьому, відповідач посилавяс на те, що позивачем у справі № 911/1661/22 не надано до матеріалів справи належних та достовірних доказів існування дороги та металевої огорожі після 18.06.2021 та факт їх накладення на 200 метрову зону магістрального газопроводу - відводу до ГРС "Обухів".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення 
Рішенням Господарського суду Київської області від 10.04.2023 у справі № 911/1661/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" задоволено в повному обсязі, а саме:
- визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" (08634, Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів, вул. Ярова, 30, код ЄДРПОУ 38267945) щодо будівництва огорожі та асфальтованої автомобільної дороги на земельних ділянках з кадастровими номерами 3221481500:02:004:0038 та 3221481501:01:003:0056 в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" Ду 700 мм неправомірними;
- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" (08634, Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів, вул. Ярова, 30, код ЄДРПОУ 38267945) усунути загрозу магістральному газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" Ду 700 мм шляхом знесення (демонтажу) огорожі та асфальтованої автомобільної дороги на земельних ділянках з кадастровими номерами 3221481500:02:004:0038 та 3221481501:01:003:0056, що знаходяться в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" Ду 700 мм;
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" (08634, Київська область, Васильківський район, с. Гвоздів, вул. Ярова, 30, код ЄДРПОУ 38267945) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, проспект Любомира Гузара, 44, код ЄДРПОУ 42795490) 4                 962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн 00 коп судового збору.                                                 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що   
- обізнаність відповідача про встановлення на його земельних ділянках охоронної зони об`єкту магістральних газопроводів слідує, зокрема, із попередження ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" Боярське ЛВУМГ до директора ТОВ "Гвоздів Град" про те, що на території Гвоздівської СР Васильківстького району прокладено підземний магістральний газопровід-відвід до ГРС "Обухів", вручене відповідачу 11.07.2019;
- позивачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку повідомлення власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів про встановленні обмеження у використанні таких земельних ділянок", з метою запобігання порушення власниками та користувачами земельних ділянок охоронних зон, на території, зокрема, Гвоздівської сільської ради у виданнях "Час Київщини" від 24.03.2017 та від 30.03.2018 та "Урядовий кур`єр" № 79 від 24.04.2019 були опубліковані відповідні оголошення; 
- підставами звернення позивача у справі № 911/1661/22 є встановлення відповідачем в адміністративних межах Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, в охоронній зоні на ділянці магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів", діаметром (Ду) - 700 мм, 0,0 - км, робочий тиск (Ру) - 5,5 МПа, на земельних ділянках з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 та номером 3221481500:02:004:0038 нової огорожі та асфальтованої дороги;   звернення позивача у справі № 911/1661/21 обумовлено встановленням огорожі (металева сітка) та асфальтованої дороги, що підтверджено топографічним планом, складеним у червні 2022 року; 
- наявні у справі докази підтверджують обізнаність відповідача щодо використання охоронних земельних ділянок, з порушенням вимог Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів", що становить загрозу майну газотранспортного підприємства - позивача та може призвести до виникнення аварійної ситуації.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" (23.05.2023 згідно штемпеля поштової установи на описі вкладеного в цінний лист, з яким направлено апеляційну скаргу до суду) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким   у задоволені позовних вимог відмовити повнітю.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми   процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення   не було враховано наступних доводів: 
- додані до матеріалів справи оголошення у ЗМІ від 24.03.2017, 30.03.2018, 24.04.2019 не відповідають Порядку повідомлення власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів, про встановлені обмеження у використанні таких земельних ділянок, оскільки не містять інформації про діаметр магістрального трубопроводу, інформації про його місцезнаходження на території с. Гвоздів, Васильківського р-ну, Київської області;   не визначено конкретний розмір охоронної зони у селі Гвоздів, Васильківського р-ну, Київської області; не вказано площу, на яку поширюється обмеження у використанні земельних ділянок, у гектарах; строк, на який встановлено обмеження у використанні земельних ділянок; відомості щодо наявності розпізнавальних та сигнальних знаків місцезнаходження магістрального трубопроводу (знаків закріплення траси магістрального трубопроводу на місцевості) згідно з вимогами правил технічної експлуатації відповідного магістрального трубопроводу, а отже, вказані оголошення є неналежними доказами; 
- порушення, що встановлені Актами на які посилається Позивач від 04.05.2020 та від 28.10.2020     вже усунені, що підтверджується підписаним між комісією Боярського лінійно виробничого управління магістральних газопроводів та директором ТОВ "Гвоздів Град" актом від 18.06.2021. який безпідставно н враховано судом першої інстанції; 
- ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» вже зверталось до Господарського суду Київської області із аналогічним позовом із тих самих підстав та доказів до ТОВ "Гвоздів Град" про зобов`язання усунути загрозу магістральному газопроводу-відводу, а саме у справі № 911/363/21; 
- у зв`язку із вчиненням ТОВ "Гвоздів Град" дій щодо демонтажу дороги та металевої огорожі між комісією Боярського лінійно виробничого управління магістральних газопроводів та директором ТОВ "Гвоздів Град" складено акт від 18.06.2021, яким підтверджено   усунення будь-яких порушень, що існували до 18.06.2021 на земельних ділянках з кадастровими номерами 3221481501:01:003:0056, 3221481500:02:004:0038, 32212481501:01:032:0016, 32212481501:01:036:0022, 32212481501:01:036:0026, 32212481501:01:036:0027, 32212481501:01:032:0031; 
- позивачем не надано до матеріалів справи належних та достовірних доказів існування дороги та металевої огорожі після 18.06.2021 та факт їх накладення на 200 метрову зону магістрального газопроводу - відводу до ГРС «Обухів»; 
- Боярське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів зверталось до ГУ Держгеокадастру у Київській області із листами №7305 ВИХ-20126 від 27.01.2020 р. та №7305 ВИХ-20-458 від 24.03.2020 р. щодо порушення вимог земельного законодавства та охоронних зон з метою виконання покладених на ГУ Держгеокадастру у Київській області обов`язків, однак, з моменту такого звернення уповноваженим органом (ГУ Держгеокадастру у Київській області) не встановлено факту порушення відповідачем вимог земельного законодавства та порушення охоронних зон, а акти перевірок приписи ГУ Держгеокадастру у Київській області щодо встановлення порушення відповідачем вимог земельного законодавства та порушення охоронних зон в не складалися та відсутні в матеріалах справи, протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель щодо притягнення винних осіб до відповідальності не складалися; 
- позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення ТОВ "Гвоздів Град" 200 метрової охоронної зони магістральних газопроводів, через начебто відновлення огорожі та дороги, що не відповідає дійсності, як не надано і доказів, які б дозволяли встановити факт існування та накладення огорожі та асфальтованої дороги, про яку вказує позивач, на 200 метрову охоронну зону магістрального газопроводу - відводу до ГРС «Обухів». 

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
28.06.2023   через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, і який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України, і у якому позивач   просить апеляційну скаргу   залишити без задоволення, а рішення   суду першої інстанції   - без змін.
  Доводи позивача у відзиві зводяться до того,   що: 
- позивачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку повідомлення власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів про встановленні обмеження у використанні таких земельних ділянок", з метою запобігання порушення власниками та користувачами земельних ділянок охоронних зон, на території, зокрема, Гвоздівської сільської ради у виданнях "Час Київщини" від 24.03.2017 та від 30.03.2018 та "Урядовий кур`єр" № 79 від 24.04.2019 були опубліковані відповідні оголошення, які є належними та дозволяють чітко встановити відповідні обставини стосовно території, де проходять магістральні газопроводи високого тиску та охоронні зони цих газопроводів, що виключає неправильне тлумачення таких повідомлень; 
- обов`язок власників земельних ділянок дотримуватись вимог охоронних зон, передбачений законом і не залежить від здійснених повідомлень відповідача про наявні обмеження; 
- суд першої інстанції обгрунтовано застосував до спірних правовідносин ч. 2 ст. 73, п. е ч. 1 ст. 91, п. е ч. 1 ст. 96, п. б ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт», ст. 1, ч. 1 ст. 8,   п. 1 ч. 2 ст. 11 , ч. 1 ст. 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів».
Також, позивач зазначав, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Град», в порушення вимог чинного законодавства та взятих на себе зобов`язань (згідно Акту від 18.06.2021) здійснила роботи по відновленню огорожі та асфальтованої дороги в охоронній зоні газопроводу. Як доказ порушення відповідачем вимог Закону України «Про правовий режим земель, охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» наданий Топографічний план №013417-ІВ, складений проектно-кошторисним бюро ТОВ «ОГТСУ» (топографічний план складений Зателепа Ігорем Анатолійовичем, який є сертифікованим геодезистом, присутнім у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-геодезистів № 851), щодо топографічного знімання ділянки порушення охоронної зони магістрального газопроводу-відвіду Ду 700 до газорозподільної станції «Обухів» на території села Гвоздів Феодосіївської сільської ради з якого вбачається, що газопровід проходить по земельній ділянці з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038, який на плані позначений червоним кольором та земельна ділянка з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 знаходиться в межах охоронної зони. Для візуалізації проходження газопроводу та його охоронних зон на місцевості на плані газопровід та межі охоронної зони з обох його сторін позначені червоними переривистими лініями. З топографічного плану вбачається наявність на земельній ділянці споруд, частина з яких знаходиться у межах охоронної зони. На плані також вказані відстані від газопроводу до збудованих біля нього об`єктів. Наявність огорожі та асфальтованої дороги на земельних ділянках з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038 та номером 3221481501:01:003:0056 також вбачається із роздруківки фото місцевості. Доказами будівництва огорожі та автомобільної дороги в охоронній зоні магістрального газопроводу- відводу є відомості Топографічного плану № 013417-ІВ, який складено сертифікованим інженером- геодезистом, на якому відображено огорожу на земельній ділянці з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038 та автомобільну асфальтовану дорогу на земельній ділянці з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056. Також, наявність огорожі та асфальтованої дороги на земельних ділянках з кадастровими номерами 3221481500:02:004:0038 та 3221481501:01:003:0056 підтверджується фотографіями. Для підтвердження проходження газопроводу поряд з земельними ділянками, які перебувають у власності та користуванні відповідача позивачем надано Ситуаційний план № 013417-ІВ, на якому зображено земельні ділянки та газопровід, охоронну зону газопроводу, а також розміри від осі газопроводу до об`єктів, які знаходяться на земельних ділянках. 
Отже, наявність об`єктів порушень на вказаних земельних ділянках в охоронній зоні магістрального газопроводу підтверджується документально, а подані докази в підтвердження таких обставин є належними та допустимими в розумінні ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 26.05.2023, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" на рішення Господарського суду Київської області від 10.04.2023 у справі № 911/1661/22, передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Станік С.Р., суддів: Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/1661/22. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" на рішення Господарського суду Київської області від 10.04.2023 у справі № 911/1661/22.
06.06.2023 на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду з суду першої інстанції надійшли матеріали справи № 911/1661/22.
В свою чергу, суддя Шаптала Є.Ю., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, з 06.06.2023 перебував на лікарняному і вирішення питання стосовно апеляційної скарги здійснюється після виходу судді з лікарняного.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1661/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" на рішення Господарського суду Київської області від 10.04.2023, встановлено учасникам справи процесуальні строки ан поданян відзивів, заяв та клопотань, розгляд справи призначено на 13.07.2023. 
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом (частина перша); кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина друга).
Відповідно до статті 64 Конституції України права громадян на звернення до суду та отримання правничої допомоги не можуть бути обмежені, а мають реалізовуватися з урахуванням умов існуючого воєнного стану.
Таким чином, оскільки судова система має забезпечувати дотримання права на доступ до правосуддя і здійснення такого правосуддя, з метою дотримання прав учасників справи на участь у судовому засіданні та забезпечення права на справедливий суд, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства, з метою всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи у розумні строки, колегія суддів дійшла висновку розглянути справу у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
В судове засідання 13.07.2023 з`явились: представник скаржника (відповідача) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град"   та позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України». 
Представник скаржника (відповідача) в судовому засіданні 13.07.2023 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Представник позивача в судовому засіданні 13.07.2023 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, По території Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області проходить магістральний газопровід-відвід до газорозподільної станції "Обухів", діаметром (Ду) - 700 мм, км 0,0 - км, робочий тиск (Ру) - 5,5 МПа, розмір охоронної зони з обох боків від осі газопроводу становить - 200   метрів.     
Відповідно до Акту приймання-передачі від 01.01.2020, складеного між АТ "Укртрансгаз" та ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", позивач прийняв на балансовий облік магістральний газопровід-відвід до газорозподільної станції "Обухів", діаметром (Ду) - 700 мм, км. 0,0 - км, робочий тиск (Ру) - 5,5 Мпа.
Як слідує з Технічного паспорта магістрального газопроводу "Відгалуження до ГРС Обухів" газопровід введений в експлуатацію у 1972 році, точками підключення є: 1,73 км МГ Хотів-Боярка, 1,55 МГ КЗУ-1, географічне положення: Києво-Святошинський район, Васильківський район та Обухівський район, кінцева точка газопроводу: ГРС Обухів.
Відповідно до пункту 2.1 "СНиП 2.05.06-85 Магістральні трубопроводи" даний газопровід відноситься до 1-го класу.   
Відповідно до       постанови Кабінету Міністрів України "Про відокремлення діяльності з транспортування природного газу та забезпечення діяльності оператора газотранспортної системи" від 18.09.2019 № 840       та постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання управління майном, що перебуває в державній власності та використовується для забезпечення транспортування природного газу магістральними газопроводами", а також постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України" від 24.12.2019 № 3011 позивач здійснює експлуатацію магістральних газопроводів, отриманих на праві господарського відання в державі та забезпечує транзит газу за міждержавними угодами.
21.05.2018 та 27.02.2019 позивач звертався до Гвоздівської сільської ради із листами № 1404/11 та № 2407ВИХ-19-469 із повідомленням про проходження на території сільської ради магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" Ду 700 мм.
Також, листами від 19.09.2018 № 2407ВИХ-18-1511, від 21.10.2019 № 7305ВИХ-19-546, від 29.01.2020 № 7305ВИХ-20-148 позивачем були надані повідомлення до відділу містобудування та архітектури Васильківського району Київської області про проходження територією Васильківського району магістральних газопроводів, у т.ч. газопроводу-відводу до ГРС "Обухів".
Крім того, листом від 12.11.2019 № 7305ВИХ-19-663 було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" про проходження на території Гвоздівської сільської ради магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" Ду 700 мм.
Разом з цим, з метою запобігання порушення охоронних зон позивачем, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 15.04.2013 № 268 "Про затвердження Порядку повідомлення власників та користувачів земельних ділянко, розташованих у межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів про встановленні обмеження у використанні таких земельних ділянок" позивачем у виданнях "Час Київщини" від 24.03.2017 та від 30.03.2018 та "Урядовий кур`єр" № 79 від 24.04.2019 було опубліковано оголошення щодо проходження на території Гвоздівської сільської ради магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" Ду 700 мм.
При виконанні обов`язків покладених на позивача, під час обстеження охоронної зони газопроводу-відводу до газорозподільної станції "Обухів", діаметром (Ду) - 700 мм, км. 0,0 - км, робочий тиск (Ру) - 5,5 Мпа, працівниками Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ "Оператор ГТС України" виявлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град", в адміністративних межах Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, в охоронній зоні на ділянці магістрального газопроводу-відводу до газорозподільної станції "Обухів", діаметром (Ду) - 700 мм, км. 0,0 - км, робочий тиск (Ру) - 5,5 Мпа, здійснюється порушення охоронної зони, а саме: на земельних ділянках з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038 та номером 3221481501:01:003:0056 були проведені роботи з встановлення огорожі та проведено будівництво асфальтованої дороги.
Факт порушення виявлений працівниками Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів та зафіксований в Актах обстеження траси магістрального газопроводу-відводу до газорозподільної станції "Обухів", діаметром (Ду) - 700 мм, км. 0,0 - км, робочий тиск (Ру) - 5,5 Мпа від 04.05.2020 та від 28.10.2020. Акти складені комісією у складі представника Боярського ЛВУМГ, інженера 1 кат. Групи з ОЗ МГ ЛЕС Бондарчука Р.Г. та в.о. голови Гвоздівської сільської ради Пилипенка О.М.
Згідно з Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038, відповідач є користувачем даної земельної ділянки та є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056.
Поміж цього, факт порушення відповідачем охоронної зони газопроводу підтверджується Топографічним планом М 1:2000 ділянок порушення охоронної зони газопроводу-відводу до газорозподільної станції "Обухів", діаметром (Ду) - 700 мм, км. 0,0 - км, робочий тиск (Ру) - 5,5 Мпа та Схемою порушення охоронної зони газопроводу із позначенням меж охоронної зони на місцевості.
У лютому 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернувся до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" про усунення загрози магістральному газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" шляхом знесення (демонтажу) огорожі та асфальтної дороги. В обґрунтування позовних вимог у справі № 911/363/21 позивач зазначав про те, що відповідачем порушено вимоги статті 22 Закону України "Про правовий режим земель, охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" (обмеження господарської та іншої діяльності в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів). Товариством з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" на земельних ділянках з кадастровими номерами 322148151:01:003:0056 та 3221481500:02:004:0038 побудовано асфальтовану дорогу та огорожу.
Під час розгляду справи № 911/363/21 на адресу суду надійшли пояснення позивача б/н від 22.06.2021, разом із копією акту від 18.06.2021. Наведена в акті інформація свідчить про те, що комісією Боярського лінійно виробничого управління магістральних газопроводів та представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" складено акт про наступне - Товариством з обмеженою відповідальністю "Гвоздiв-Град" вчинено дії щодо демонтажу металевої огорожі на земельних ділянках, в т.ч. з кадастровими номерами 3221481501:01:003:0056 та 3221481500:02:004:0038 за межі охоронної зони магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів" діаметром (Ду) - 700 мм, робочий тиск (Ру) - 5.5 МПа, а також вчинено дії щодо демонтажу асфальтованої дороги над магістральним газопроводом-відводом до ГРС "Обухів" діаметром (Ду) - 700 мм, робочий тиск (Ру) - 5.5 МПа. При цьому, в подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю "Гвоздiв-Град" зобов`язується використовувати земельні ділянки з дотриманням обмежень, що діють в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів".
Акт від 18.06.2021 підписано уповноваженими представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздiв-Град" та Боярського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів.
Ухвалою господарського суду Київської області було закрито провадження у справі № 911/363/21.
Разом з цим, звертаючись до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гвоздiв-Град" у справі № 911/1661/22 позивач вказує на порушення відповідачем вимог статті 22 Закону України "Про правовий режим земель, охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" та будівництво Товариством з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" на охоронних земельних ділянках з кадастровими номерами 322148151:01:003:0056 та 3221481500:02:004:0038 огорожі та асфальтованої дороги.
Згідно з Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038 станом на 01.09.2022 користувачем вказаної земельної ділянки є відповідач.
Згідно з Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 станом на 01.09.2022 власником вказаної земельної ділянки є відповідач.
Як доказ порушення відповідачем вимог Закону України "Про правовий режим земель, охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" позивачем наданий Топографічний план № 013417-ІВ, складений проектно-кошторисним бюро ТОВ "ОГТСУ" (топографічний план складений Зателепа Ігорем Анатолійовичем, який є сертифікованим геодезистом, присутнім у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-геодезистів № 851),   щодо топографічного знімання ділянки порушення охоронної зони магістрального газопроводу-відвіду Ду 700 до газорозподільної станції "Обухів" на території села Гвоздів Феодосіївської сільської ради   з якого вбачається, що газопровід проходить по земельній ділянці з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038, який на плані позначений червоним кольором та земельна ділянка з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 знаходиться в межах охоронної зони. Для візуалізації проходження газопроводу та його охоронних зон на місцевості на плані газопровід та межі охоронної зони з обох його сторін       позначені червоними переривистими лініями. З топографічного плану вбачається наявність на земельній ділянці споруд, частина з яких знаходиться у межах охоронної зони. На плані також вказані відстані від газопроводу до збудованих біля нього об`єктів.
Для підтвердження проходження газопроводу поряд з земельними ділянками, які перебувають у власності та користуванні відповідача позивачем надано Ситуаційний план № 013417-ІВ, на якому зображено земельні ділянки та газопровід, охоронну зону газопроводу, а також розміри від осі газопроводу до об`єктів, які знаходяться на земельних ділянках. 
Наявність огорожі та асфальтованої дороги на земельних ділянках з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038 та номером 3221481501:01:003:0056 також вбачається із роздруківки фото місцевості, наданих позивачем. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд   дійшов наступних висновків.
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.
Одночасно, цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.
Для виконання вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України необхідним є аналіз доказів та констатація відповідних висновків за результатами такого аналізу. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Водночас 17.10.2019 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу та змінено назву ст. 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".
Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.
Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Аналогічний підхід до стандарту доказування "вірогідність доказів" висловлено Касаційним господарським судом у постановах від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що розгляд даної справи здійснюється в порядку, передбаченому нормами Господарського процесуального кодексу України, відповідно, і оцінка доказів у ній здійснюватиметься через призму такого стандарту доказування, як "баланс вірогідностей" . 
Відповідно до частини 2       статті 73 Земельного кодексу України,   уздовж підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони.
Аналогічні правові положення містяться в статті 11 Закону України "Про трубопровідний транспорт", за якою: уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони; земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору; порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об`єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.
Пунктом "е" частини 1       статті 96 Земельного кодексу України       визначений обов`язок землекористувача земельної ділянки дотримуватися обмежень, встановлених охоронними зонами.
За змістом частин першої та другої       статті 111 Земельного кодексу України,   на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб. Перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень, обтяжень.
У частині 1       статті 112 Земельного кодексу України передбачено, що охоронні зони встановлюються серед іншого навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти (пункт "б" частини 1); правовий режим земель охоронних зон визначається законодавством України (частина 2).
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що вищенаведеними правовими положеннями у контексті спірних правовідносин передбачено встановлення охоронних зон уздовж трубопроводів, правовий режим яких визначається додатковим законодавством.
Спеціальним Законом який визначає організаційні та правові засади встановлення та дотримання правового режиму земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів з метою забезпечення їх безперебійного функціонування, раціонального використання земель у межах встановлених охоронних зон, режиму ведення господарської та іншої діяльності, охорони довкілля та екологічної безпеки, а також безпечної життєдіяльності та захисту населення, господарських об`єктів від впливу можливих аварій (аварійних ситуацій) є       Закон України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" від 17.02.2011 № 3041-VI.       
Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів", магістральний трубопровід       це технологічний комплекс, що функціонує як єдина система і до якого входить окремий трубопровід з усіма об`єктами і спорудами.
Охоронна зона об`єктів магістральних трубопроводів       це територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції магістральних трубопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності (абзац 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів").
Абзацом 8 частини 1 статті 1 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" визначено, що правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів       це установлений законодавством особливий режим використання земель власниками та користувачами земельних ділянок, а також підприємствами магістральних трубопроводів, що встановлюється в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів для забезпечення належних умов їх експлуатації, запобігання їх ушкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" дія Закону поширюється на правовідносини, пов`язані з використанням земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів, незалежно від форми власності на землю і об`єкти магістральних трубопроводів.
Нормами частини 1 статті 5 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" визначено, що до складу об`єктів магістральних трубопроводів, уздовж яких встановлюються охоронні зони, належать об`єкти магістральних газопроводів.
Система заходів щодо дотримання правового режиму земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів включає: визначення охоронних зон у документації із землеустрою і внесення їх до державного земельного кадастру; встановлення обмежень на використання власником або користувачем земельних ділянок у межах охоронних зон; державний контроль за використанням та охороною земель в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів (стаття 7 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів").
Відповідно до статті 8 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" на використання власником або користувачем земельної ділянки чи її частини в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів встановлюються обмеження в обсязі, передбаченому цим Законом (ч. 1); обмеження на використання земельних ділянок у межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів встановлюються і діють з дня введення відповідного об`єкта магістрального трубопроводу в експлуатацію (ч. 2); перехід права власності чи користування земельною ділянкою не є підставою для припинення дії обмежень на використання земельної ділянки в межах земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів (ч. 3).
Статтею 9 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" визначено, що охоронні зони об`єктів магістральних трубопроводів зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічному обґрунтуванні використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), іншій визначеній законом документації із землеустрою (ч. 1); охоронні зони об`єктів магістральних трубопроводів зазначаються в документації із землеустрою з моменту надання земельної ділянки для будівництва об`єкта магістрального трубопроводу (ч. 2); власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства магістральних трубопроводів вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів (ч. 3).
Відповідно до ч. 1 статті 11 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" для забезпечення безпечної експлуатації об`єктів магістральних газопроводів встановлюються охоронні зони таких розмірів: газопровід І класу, прирівняний до нього етиленопровід (кваліфікований відповідно до будівельних норм і правил для магістральних газопроводів), умовним діаметром до 300 міліметрів - 100 метрів; від 600 міліметрів до 800 міліметрів включно - 200 метрів.
Власники та користувачі земельних ділянок при здійсненні ними господарської та іншої діяльності на землях охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів зобов`язані дотримуватися особливого режиму господарської діяльності та обмежень, які поділяються на загальні обмеження, що діють в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів незалежно від внутрішніх зон безпеки, та особливі обмеження, що встановлюються в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів залежно від категорії зони безпеки (ч. 1 статті 22 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів").
Статтею 22 Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів" визначено, що до особливих обмежень, що діють у межах охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів, належить заборона: будувати житлові будинки, виробничі чи інші будівлі та споруди, громадські будівлі;       розміщувати автозаправні та автогазозаправні станції і склади пально-мастильних матеріалів; будувати гаражі та автостоянки, дачні і садові будинки та господарські споруди; будувати автомобільні дороги та залізничні колії, що проходять паралельно до магістрального газопроводу, крім випадків спорудження відомчих технологічних доріг підприємств магістральних газопроводів; влаштовувати звалища, виливати розчини кислот, солей та лугів, а також інших речовин, що спричиняють корозію; розміщувати спортивні майданчики, стадіони, ринки, зупинки громадського транспорту, організовувати заходи, пов`язані з масовим скупченням людей; будувати огорожі для відокремлення земельних ділянок приватної власності, лісових ділянок, садів, виноградників тощо; зберігати сіно та солому, розбивати польові стани і табори для худоби, розміщувати пересувні та стаціонарні пасіки; висаджувати багаторічні насадження; облаштовувати цвинтарі, скотомогильники; переорювати (руйнувати) під`їзні шляхи та відомчі технологічні дороги до магістральних газопроводів; розводити вогонь і розміщувати відкриті або закриті джерела вогню       (ч. 4).
Аналогічна заборона міститься у пункті 11 Правил охорони магістральних трубопроводів, затверджених       постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2002 № 1747.
Відповідно до Топографічного плану № 013417-ІВ, складеного проектно-кошторисним бюро ТОВ "ОГТСУ" (топографічний план складений Зателепа Ігорем Анатолійовичем, який є сертифікованим геодезистом, наявний у Державному реєстрі сертифікованих інженерів-геодезистів № 851), газопровід проходить по земельній ділянці з кадастровим номером 3221481500:02:004:0038, яка на плані позначена червоним кольором, та земельна ділянка з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 знаходиться в межах охоронюваних зон. Для візуалізації проходження газопроводу та його охоронних зон на місцевості на плані газопровід та межі охоронної зони позначені з обох сторін. 
Як вірно зазначив суд першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, обізнаність відповідача про встановлення на його земельних ділянках охоронної зони об`єкту магістральних газопроводів слідує, зокрема, із попередження ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" Боярське ЛВУМГ до директора ТОВ "Гвоздів Град" про те, що на території Гвоздівської СР Васильківстького району прокладено підземний магістральний газопровід-відвід до ГРС "Обухів", вручене відповідачу 11.07.2019.
При цьому позивачем відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку повідомлення власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів про встановленні обмеження у використанні таких земельних ділянок", з метою запобігання порушення власниками та користувачами земельних ділянок охоронних зон, на території, зокрема, Гвоздівської сільської ради у виданнях "Час Київщини" від 24.03.2017 та від 30.03.2018 та "Урядовий кур`єр" № 79 від 24.04.2019 були опубліковані відповідні оголошення.
Доводи скаржника про те, що вказані оголошення не відповідають Порядку повідомлення власників та користувачів земельних ділянок, розташованих у межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів, про встановлені обмеження у використанні таких земельних ділянок - судом апеляційної інстанції відхиляються як підстава для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вказані оголошення містять інформацію, яка дозволяє чітко встановити відповідні обставини стосовно території, де проходять магістральні газопроводи високого тиску та охоронні зони цих газопроводів, що виключає неправильне тлумачення таких повідомлень, в яких зазначено про ряд обмежень та необхідність погодження будь-яких робіт з письмового погодження відповідного органу для попередження аварій та заборони щодо встановлення огорож.   Також, у вказаних оголошеннях наведені відповідні дані як відповідних магістральних газопроводів, так і уповноважених осіб щодо здійснення відповідного контролю.
Суд апеляційної інстанції враховує, що наведені докази спростовують доводи відповідача щодо відсутності належних повідомлень власників або користувачів земельних ділянок, розташованих в межах охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів про встановлені обмеження щодо використання таких земельних ділянок. Аналогічних правомірних висновків дійшов і суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні. 
Як свідчать матеріали справи, 27.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" зверталось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Боярське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів із листом вих. № 27/05-21/1, в якому повідомило про те, що станом на 27.05.2021 ТОВ "Гвоздів-Град" частково усунуло загрозу магістральному газопроводу-відводу, демонтовано частину огорожі (металеву сітку), яка знаходиться в охоронній зоні магістрального газопроводу, а також частково демонтовано асфальтову дорогу безпосередньо над газопроводом. У подальшому товариство зобов`язалось використовувати земельні ділянки у відповідності до вимог до Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів".
На підставі листа відповідача № 27/05-21/1 від 27.05.2021, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" Боярське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів підписаний Акт від 18.06.2021 за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Гвоздів-Град" без заперечень взяло на себе зобов`язання з використання земельних ділянок з кадастровими номерами 3221481500:02:004:0038 та 3221481501:01:003:0056 з дотриманням обмежень, що діють в охоронній зоні магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів".
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції про те, що відповідні докази в сукупності підтверджують обізнаність відповідача щодо використання охоронних земельних ділянок, з порушенням вимог Закону України "Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів", що становить загрозу майну газотранспортного підприємства - позивача та може призвести до виникнення аварійної та/або техногеннонебезпечної ситуації.
Відповідно до ч. 4 статті 111 Земельного кодексу України, обмеження у використанні земель (крім обмежень, безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають держаній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації.
Таким чином, доводи відповідача щодо відсутності будь-яких обтяжень на спірних земельних ділянках - обгрунтовано відхилені судом першої інстанції з посиланням на те, що   законодавцем визначено, що обмеження у використанні земельних ділянок, які встановлені безпосередньо законом чи нормативним актом не підлягають обов`язковій державній реєстрації.             
Доводи відповідача в частині того, що позивач вже звертався до суду із позовом до відповідача у справі № 911/363/21 із аналогічними підставами та посилався на ті самі докази (акти від 04.05.2020 тп від 28.10.2020), - судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки підставами звернення позивача у справі № 911/1661/22 є встановлення відповідачем в адміністративних межах Гвоздівської сільської ради Васильківського району Київської області, в охоронній зоні на ділянці магістрального газопроводу-відводу до ГРС "Обухів", діаметром (Ду) - 700 мм, 0,0 - км, робочий тиск (Ру) - 5,5 МПа, на земельних ділянках з кадастровим номером 3221481501:01:003:0056 та номером 3221481500:02:004:0038 нової огорожі та асфальтованої дороги. При цьому, звернення позивача у справі № 911/1661/21 обумовлено встановленням огорожі (металева сітка) та асфальтованої дороги, що підтверджено топографічним планом, складеним у червні 2022 року, який обгрунтовано прийнято судом першої інстанції в якості належного та допустимого доказу в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, і який є більш вірогідним доказом в підтвердження вказаної обставини. 
З огляду на викладене, доводи скаржника про те, що позивачем не надано до матеріалів справи належних та достовірних доказів існування дороги та металевої огорожі після 18.06.2021 р. та факт їх накладення на 200 метрову зону магістрального газопроводу - відводу до ГРС «Обухів» - є такими, що спростовуються наявними матеріалами справи. 
Встановлення охоронних зон вздовж об`єктів магістральних газопроводів та обмежень у використанні власниками таких земель спрямоване на забезпечення належної експлуатації магістральних трубопроводів, запобігання їх ушкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому, тому у разі недотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон, підприємства магістральних трубопроводів наділені правом звертатися до суду з позовами про усунення порушень правового використання земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів.       У зазначеній категорії справ позивачі звільнені від обов`язку доказування можливості настання негативних наслідків.
Зазначений висновок викладено Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судом від 15.07.2021 у справі №509/3712/16-ц.
Статтею       1163       та пунктом 1 статті       1164 Цивільного кодексу України визначено, що у разі неусунення загрози майну юридичної особи, заінтересована особа має право вимагати вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози, спрямовані на виконання превентивної (попереджувальної) функції, а саме запобігання завданню шкоди майну юридичної особи.
Доводи скаржника про те, що Боярське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів зверталось до ГУ Держгеокадастру у Київській області із листами №7305 ВИХ-20126 від 27.01.2020 р. та №7305 ВИХ-20-458 від 24.03.2020 р. щодо порушення вимог земельного законодавства та охоронних зон з метою виконання покладених на ГУ Держгеокадастру у Київській області обов`язків, однак, з моменту такого звернення уповноваженим органом (ГУ Держгеокадастру у Київській області) не встановлено факту порушення відповідачем вимог земельного законодавства та порушення охоронних зон, а акти перевірок приписи ГУ Держгеокадастру у Київській області щодо встановлення порушення відповідачем вимог земельного законодавства та порушення охоронних зон в не складалися та відсутні в матеріалах справи, протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель щодо притягнення винних осіб до відповідальності не складалися - судом апеляційної інстанції відхиляються як необґрунтовані та такі, що не є підставною для скасування оскаржуваного рішення, адже обов`язок власників земельних ділянок дотримуватись вимог охоронних зон, передбачений законом, незалежно від   проведення відповідних перевірок ГУ Держгеокадастру у Київській області. 
Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні рішення правильно   застосував до спірних правовідносин ч. 2 ст. 73, п. е ч. 1 ст. 91, п. е ч. 1 ст. 96, п. б ч. 1 ст. 112 Земельного кодексу України, ст. 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт», ст. 1, ч. 1 ст. 8,   п. 1 ч. 2 ст. 11 , ч. 1 ст. 22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів».
З огляду на викладене, оцінивши наявні в матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав ні суду першої інстанції під час розгляду спору, ні суду апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи жодних належних, допустимих та достатніх доказів у спростування позовних вимог позивача, а наявні в матеріалах справи докази в сукупності підтверджують, що відповідачем встановлено огорожі (металева сітка) та облаштовано асфальтовану дорогу, що підтверджено топографічним планом, складеним у червні 2022 року, обізнаність відповідача про встановлення на його земельних ділянках охоронної зони об`єкту магістральних газопроводів.
З огляду на викладене, оцінивши усі наявні в матеріалах справи докази як кожен окремо, так і у їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що   вимоги позивача є законними та обгрунтованими та підлягають задоволенню, як такі, що доведені належними, допустимими та більш вірогідними доказами в сукупності, а доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження. 
Отже, вищенаведені та усі інші доводи, посилання та обгрунтування учасників справи судом апеляційної інстанції враховані при вирішенні спору, доводи скаржника   є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції та висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові щодо спірних правовідносин учасників справи, а судом першої інстанції, в свою чергу, надано належну оцінку усім наявним у справі доказам та правовідносинам учасників справи та ухвалено обґрунтоване рішення у відповідності до ст. 86   Господарського процесуального кодексу України, яким   задоволено позовні вимоги у повному обсязі. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що   учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі про задоволення   позовних вимог. 
  
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Статтею   86   Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.   Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.   (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.   Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що   доводи скаржника   викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у   зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 10.04.2023 у справі № 911/1661/22, за наведених скаржником доводів та обґрунтувань апеляційної скарги. 

Розподіл судових витрат
Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на   скаржника. 

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гвоздів-Град» на рішення Господарського суду Київської області від 10.04.2023 у справі № 911/1661/22 - залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 10.04.2023 у справі № 911/1661/22 - залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за скаржником.
4. Матеріали справи № 911/1661/22 повернути Господарському суду Київської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених т.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 
Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови підписано: 01.08.2023.    

Головуючий суддя                                                                      С.Р. Станік 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                С.А. Гончаров