Справа № 750/7264/23 	Головуючий у 1 інстанції Григор`єв Р. Г. 	
Провадження № 33/4823/565/23 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП.         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,
за участю захисника – адвоката Федоренка Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Федоренка Є.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 червня 2023 року, -

                                   В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, мешканець            АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі  17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 536,80  грн.

Як встановив суд, 11 січня 2023 року, о 23 год. 18 хв., в м. Чернігові по вул. Київська, 72А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «KIA CEED», д.н.з НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законодавством порядку огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком ЧОПНЛ № 39 від 11.01.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, захисник-адвокат Федоренко Є.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову місцевого суду скасувати як незаконну, необґрунтовану та закрити провадження по справі за відсутності в діях його підзахисного складу даного адміністративного правопорушення. Вважає, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а постанова винесена із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що процедура огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння була порушена. При цьому зазначає, що працівниками поліції не було роз`яснено його підзахисному процесуальні права. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на огляд на стан сп`яніння. Акцентує увагу на те, що працівники поліції в порушення Інструкції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не було проведено експрес-тестів, в тому числі, і у закладі охорони здоров`я. Також, вказує, що відеозапис не містить, даних про те, що саме ОСОБА_1 здійснював керування автомобілем. Окрім цього, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно його підзахисного складений з порушенням строків, передбачених ч. 2 ст. 254 КУпАП.

У судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. 
При цьому, в судовому засіданні захисник зазначив, що ОСОБА_1 був поінформований належним чином про час та місце слухання справи та не заперечував щодо розгляду справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ за № 1306 від 10.10.2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція), затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем у закладі охорони здоров`я.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №137435 від 15.05.2023 року, ОСОБА_1 11 січня 2023 року, о 23 год. 18 хв., в м. Чернігові по вул. Київська, 72А, керував транспортним засобом «KIA CEED», д.н.з НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Зі згоди водія у встановленому законодавством порядку огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння проводився в медичному закладі у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком ЧОПНЛ № 39 від 11.01.2023 року, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (а.с.5).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 39 від 11.01.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с.6).

Посилання апелянта на відсутність доказів керування ОСОБА_1   автомобілем, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Із переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається (а.с.7), що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , йому роз`яснено причину зупинки, зокрема, керування автомобілем під час комендантської години. У подальшому, при спілкуванні з ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього явні ознаки наркотичного сп`яніння, та на пропозиції останніх пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, він погодився. Водія  ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу з метою огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, де лікарем-наркологом проведено відповідний огляд, за результатами якого визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. При цьому, ОСОБА_1 зазначав, що в цей день не вживав наркотичні засоби, а вживав раніше.

Крім того, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння також побічно підтверджує той факт, що саме він перебував за кермом автомобіля та як водій погодився пройти такий огляд.

Апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, до того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення такого огляду та оформлення протоколу щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його процесуальних прав та складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції в порушення Інструкції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу є безпідставними, оскільки за підозрою працівників поліції, що водій має відповідні ознаки наркотичного сп`яніння такий огляд у відповідності до п. 12 розділу ІІ та розділу ІІІ Інструкції проводиться виключно у закладі охорони здоров`я із обов`язковим проведенням лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Як слідує з акту медичного огляду ОСОБА_1 (а.с.23), лікар встановив зовнішній вигляд водія, поведінку обстежуваної особи, стан його свідомості, мовну здатність та вегетативно-судинні реакції (дихання, пульс, артеріальний тиск, стан зіниць), визначив стан рухової сфери (міміку, ходу, точні рухи), визначив чи є ознаки нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження, перенесені травми, визначив відомості щодо останнього вживання алкоголю або наркотичних речовин чи лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У даному акті також є і результат лабораторних досліджень, де у ОСОБА_1 в сечі виявлено канабіноїди, амфетаміни.

Вказаний акт медичного огляду лікар склав 11.01.2023 року, та враховуючи, що законодавчо вимагається одержання лабораторних досліджень, які  проводить лабораторія, 13.01.2023 року лікар одержав  результати токсикологічного дослідження відібраних біологічних матеріалів ОСОБА_1 , де в останнього було виявлено в сечі канабіноїди, амфетаміни і відповідно був встановлений остаточний діагноз. 

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено працівником поліції з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції.
Щодо доводів апелянта про порушення строків складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 254 КУпАП, то протокол був складений 15.05.2023 року після отримання остаточного висновку лікаря нарколога, оскільки у закладі охорони здоров`я у           ОСОБА_1 відбиралися відповідні зразки біологічного середовища, а також враховуючи, що працівниками поліції саме 15.05.2023 року ОСОБА_1   було оголошено результат токсикологічного дослідження.

Також, є необґрунтованим посилання апелянта про те, що у матеріалах справи відсутнє саме направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки таке направлення видається лише у разі відмови водія на проходження тесту або у разі незгоди з його результатами, а тому, на думку суду апеляційної інстанції, оформлення працівниками поліції направлення у даному випадку позбавлене будь-якого правового сенсу.

Твердження апелянта про не роз`яснення процесуальних прав його підзахисному, є непереконливими та спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 під час складення протоколу стосовно нього скористався своїм конституційним правом, яке передбачене ст. 63 Конституції України та відмовився надавати працівникам поліції будь-які пояснення по суті порушення, зазначивши «пояснення надам у суді».

Відтак, доводи апелянта про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання його підзахисним уникнути встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1   накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, його особи, ступеня вини та в межах санкції           ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як  ОСОБА_1 , так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови суду не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд – 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Федоренка Є.В. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду              м. Чернігова від 27 червня 2023 року про притягнення                                         ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за                   ч. 1 ст. 130 КУпАП.  – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.            

Суддя	М. М. Оседач