Ухвала
1 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 332/5199/21
провадження № 61-7214ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Губорєва Яна Анатоліївна, на додаткову постанову Запорізького апеляційного суду 
від 9 травня 2023 року у справі за позовомОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення заробітної плати за час відсторонення від роботи,
ВСТАНОВИВ:
26 червня 2023 року подана касаційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Губорєва Я. А., на додаткову постанову Запорізького апеляційного суду від 9 травня 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 7 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
Заявнику необхідно було подати до Верховного Суду докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.
Вказані в ухвалі недоліки у встановлений судом строк усунено.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 390 ЦПК Україникасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і Акціонерне товариство «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Губорєва Я. А., заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
В обґрунтування вказує, що копію оскаржуваної додаткової постанови заявником отримано лише 15 червня 2023 року.
Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, щовказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення підтверджена наданим доказом - конвертом, в якому апеляційним судом направлено копію оскаржуваної додаткової постанови.
За таких обставин касаційний суд дійшов висновку, щовказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.
Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення Акціонерному товариству «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Губорєва Я. А., строку на касаційне оскарженнядодаткової постанови Запорізького апеляційного суду від 9 травня 2023 року, оскільки касаційна скарга подана заявником протягом тридцяти днів з дня отримання копії оскаржуваного судового рішення.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) 
статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження додаткової постанови Запорізького апеляційного суду від 9 травня 2023 року заявник вказує неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/76/21 (провадження № 11-137заі21), у постанові Верховного Суду у складі суддів об'єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 17 березня 2020 року у справі № 520/8309/18 (провадження № К/9901/17118/19), у постановах Верховного Суду від7 листопада 2019 року 
у справі № 905/1795/18, від 8 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 
(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також підставою касаційного оскарження додаткової постанови Запорізького апеляційного суду від 9 травня 2023 року заявник визначає порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначаючи, що заяву про ухвалення додаткового рішення розглянуто за відсутності учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання; суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені 
пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження.
Матеріали цивільної справи № 332/5199/21 витребувані із Заводського районного суду міста Запоріжжя ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2023 року, тому не витребовуються. 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити Акціонерного товариства «Українська залізниця» строк на касаційне оскарження додаткової постанови Запорізького апеляційного суду 
від 9 травня 2023 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця», в інтересах якого діє адвокат Губорєва Яна Анатоліївна, на додаткову постанову Запорізького апеляційного суду 
від 9 травня 2023 року.
Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                        С. О. Карпенко 
В. М. Ігнатенко 
В. А. Стрільчук