УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/182/23 Головуючий у 1-й інст. Шкиря  В. М. 
Категорія 39 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Галацевич О.М., Павицької Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу № 278/182/23 за позовом Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Шкирі В.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У січні 2023 року Акціонерне товариство «Комерційний Банк Глобус» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ Глобус» для фізичних осіб від 23.09.2019 в розмірі 25 639,06 грн, в тому числі : - 12 755,91 грн – прострочена заборгованість по кредиту, - 12 883,15 грн прострочена заборгованість по процентам та судові витрати. 
В обґрунтування позову зазначено, що 23.09.2019 між АТ «КБ Глобус» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту для фізичних осіб шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до Договору.
На підставі вказаної заяви АТ «КБ «ГЛОБУС» надав позичальнику кредит на загальну суму 24 679 грн 84 коп., строком дії 36 місяців з 23.09.2019 по 22.09.2022, комісія за управління кредитом 2,90%, розмір процентної ставки 0,0001% річних, реальна процентна ставка 76,44615 % річних.
Відповідно до п.1.1.5. Договору підписанням Заяви-Анкети на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору та Тарифами, що є чинними на дату укладання цього Договору.
Пунктом 5.1. Договору визначено Зобов`язання Клієнта, зокрема: використати Кредит за цільовим призначенням i своєчасно повернути його відповідно до умов цього Договору. Своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісії та штрафні санкції (за наявності) в порядку, передбаченому цим Договором (в т.ч. Заявою-Анкетою на Приєднання до Договору). Повністю повернути Банку суму отриманого Кредиту не пізніше Дати остаточного повернення Кредиту, яка визначена заявою-Анкетою на приєднання до Договору та Графіком платежів. Якщо дата остаточного повернення Кредиту припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний Робочий день Банку.
Відповідно до графіка платежів, позичальник зобов`язаний у період з моменту отримання кредиту до першого числа кожного місяця, вказаного у Графіку платежів, сплачувати визначену суму платежу у розмірі 1 310,69 грн.
Позивачем відповідно до Тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб «Кредит на товари» здійснено нарахування: 50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту у розмірі 12 883,15 грн - прострочена заборгованість по процентам.
Згідно п. 3.1.11.3. Договору, у разі несвоєчасного повернення заборгованості по Кредиту, у строки, передбачені Графіком платежів та цим Договором, Клієнт сплачує проценти з розрахунку процентної ставки зазначеної в діючих Тарифах, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення.
Відповідно до п. 3.2.12. Погашення заборгованості за Договором, наявної на поточну дату, (при надходженні грошових коштів на Рахунок) здійснюється в наступній черговості: 1) на сплату простроченої заборгованості по Кредиту та прострочених процентів за користування Кредитом; 2) на сплату строкової заборгованості по кредиту та нарахованих процентів за користування Кредитом; 3) на сплату штрафних санкцій (пені, штрафи), інших платежів за Договором.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 01 грудня 2022 р. виникла заборгованість за кредитом у розмірі 25 639,06 грн., з яких: 12 755,91 грн. прострочена заборгованість по кредиту; 12 883,15 грн. прострочена заборгованість по процентам.
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб від 23.09.2019 року, яка станом на 01.12.2022 становить 12 755 гривень 91 копійку та складається простроченої заборгованості за кредитом.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» судовий збір в сумі 1335 (одну тисячу триста тридцять п`ять) гривень 34 копійки.
В задоволенні вимог про стягнення процентів відмовлено за недоведеністю.
У поданій апеляційній скарзі Акціонерне товариство АТ «КБ Глобус» посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідач, підписанням анкети-заяви на приєднання до Договору акцептував Публічну пропозицію Банку на укладання Договору про надання споживчого кредиту АТ «КБ Глобус» для фізичних осіб, яка розміщена на сайті Банку з урахуванням Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, Паспортом споживчого кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту, укладання якого відповідач підтвердив і зобов`язувався виконувати його умови. Договір вважається укладеним з дня отримання Банком заповненої та підписаної відповідачем Заяви-анкети на приєднання до договору. Підписавши заяву-анкету відповідач також підтвердив, що він ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, Договором про надання споживчого кредиту, Таблицею обчислення вартості споживчого кредиту, які йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення та складають договір про надання споживчого кредиту. Вказує, що п. 6 «Додаткової інформації» Паспорту споживчого кредиту передбачено, що процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту складає 50% річних. Відповідачем не надано банку жодних заяв щодо розірвання або припинення дії договору та закриття рахунку. Суду також жодних заперечень від ОСОБА_1 щодо чинності та дії Договору не надходило. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 п. 54 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позивальника вимог згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України. п. 6.22 – 6.28 постанови Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 вказано, у постановах Великої Палати неодноразово вказувалось, що цивільне законодавство передбачає як випадки коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг так і випадки коли боржник повинен сплачувати борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Вказує, що законодавцем передбачено, що договором може бути встановлено інших розмір процентів річних. Сторони в договорі можуть відступати від положень актів цивільного законодавства і врегульовувати свої відносини на власний розсуд
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом установлено, що 23 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем був укладений договір споживчого кредиту шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Договору про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит в сумі 24 679,00 грн., строк кредитування 36 місяців з 23 вересня 2019 року по 22 вересня 2022 року, пільговий період 10 місяців з 23.09.2019 по 23.07.2020 року, місячна комісія за управління кредитом 2,90%, розмір процентної ставки 0,0001% річних, схема повернення кредиту - ануїтет, реальна процентна ставка 76.44615% річних(а.с.10). 
Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив, що акцептує публічну пропозицію Банку на укладання Договору споживчого кредиту АТ «КБ «Глобус» для фізичних осіб, яка розміщена на сайті Банку globusbank.com.ua в повному обсязі з урахуванням Умов і правил надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту та складають Договір про надання споживчого кредиту, укладання якого відповідач підтверджує та зобов`язується виконувати умови. Договір вважається укладеним з моменту отримання Банком заповненої та підписаної відповідачем заяви-анкети на приєднання до договору.
Банк свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кошти в сумі, строки та на умовах, передбаченим кредитним договором виконав. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконував, внаслідок чого станом на 01.12.2022 утворилась заборгованість за договором в сумі 25 639,06 грн, яка складається з 12 755,91 – прострочена заборгованість по кредиту, - 12 883,15 прострочена заборгованість по процентам.
Задовольняючи позовну заяву частково, суд першої інстанції виходив з того, що суду доведено, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитом виданим за його анкетою -заявою № 40116336 від 21.09.2019 станом на 01.12.2022 складає 12 755,91 грн., та в цій частині позов підлягає до задоволення. Проте, представником позивача не доведено суду, що розмір заборгованості за процентами складає 12 883,15 грн, у зв`язку з чим цій частині позову необхідно відмовити за недоведеністю.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого   встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку позивач).
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 отримано кредит у АТ "Комерційний банк "Глобус" та станом на 01.12.2022 він має заборгованість за ним в сумі – 25 639,06 грн.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 нараховані в розмірі 50% річних на прострочену суму заборгованості по процентам розмірі 12 883,15 грн. Вказує, що нарахування здійснено згідно тарифів на банківські операції та послуги при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми цільового роздрібного кредитування для фізичних осіб "Кредити на товари".
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно Тарифів на надання операцій та послуг при обслуговуванні споживчого кредиту для фізичних осіб в рамках програми Кредит готівкою проценти на прострочену суму заборгованості по кредиту становлять 50% річних (а.с. 13). Вказані тарифи відповідачем не підписані, а тому у суду відсутні підстави вважати, що сторони погодили нарахування вказаної суми відсотків за користування кредитом.
Разом з тим підписана ОСОБА_1 анкета-заява містить встановлений розмір процентної ставки 0,0001%, що протирічить заявленим вимогам позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті відсотків в розмірі 50% річних на прострочену суму заборгованості по кредиту.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками з підстав їх недоведеності та необґрунтованості.
Щодо доводів в апеляційній скарзі про те, що п. 6 «Додаткової інформації» Паспорту споживчого кредиту передбачає, що процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту складає 50% річних колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Цією ж правовою нормою визначено зміст вказаної інформації (умови кредиту: тип кредиту, сума кредиту, строк кредитування, мета та спосіб отримання, тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, види забезпечення за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту тощо), порядок ознайомлення з нею споживача, форму надання такої інформації (паспорт споживчого кредиту) та термін її актуальності. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця, з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту(частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»). Тобто інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (паспорт споживчого кредиту), є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою). 
У Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Отже, потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20).
Як вбачається з матеріалів справи, паспорт споживчого кредиту містить відомості щодо процентної ставки, що застосовується в разі невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту. Однак, дана інформація має загальний характер та є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою).
Отже, підписання відповідачем паспорта споживчого кредиту не свідчить, що відповідачем було погоджено та встановлено банком відсотки саме у такому розмірі, який позивач просить стягнути як заборгованість за відсотками. Окрім того, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що в даній роздруківці заяви вказано, 
Отже, враховуючи, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією до укладення кредитного договору (офертою) та має інформативний характер для споживача, апеляційний суд критично оцінює можливість доведення факту належного повідомлення відповідача про умови кредитування, у тому числі щодо сплати відсотків, шляхом підписання паспорта споживчого кредиту.
Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.374, ст.375, ст.ст.381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Глобус» залишити без задоволення.
Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2023 року залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених в статті 389 ЦПК України.

Головуючий  Судді