ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний № 333/2729/22                                 Головуючий в 1 інст. Дмитрієва М.М.
Провадження №33/807/143/23                                         Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року                                         місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 вересня 2022 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн 20 коп.

Згідно з постановою суду, 28 червня 2022 року, о 01 годині 07 хвилин, у м.Запоріжжя, по вулиці Космічній, 81 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря – нарколога відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Про повторність попереджений, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою визнати його таким, в діях якого відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.
Так, суд першої інстанції позбавив його можливості надати пояснення щодо обставин справи та розглянув справу без його участі.
Зазначає, що він 28 червня 2022 року об 01 год. 07 хв. за кермом автомобіля він не перебував. Він є лише власником автомобіля, а керувала автомобілем BMW Х5 НОМЕР_1 інша особа, а саме ОСОБА_2 .
Крім того, з відеозапису події не убачається, що саме він ( ОСОБА_1 ) керував транспортним засобом.
Судом не надано можливості на підставі положень ст.251 КУпАП подати клопотання про виклик і допит свідка ОСОБА_2 , як особи яка керувала даним автомобілем до зупинки.
Апелянт зазначає, що відеозаписом не зафіксовано ані факту керування ним транспортним засобом, ані факту його зупинки поліцейськими. 
Також на відеозаписі не убачається наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, які зафіксовані у протоколі.
Крім того, матеріали справи не містять посилань на наявність свідків події правопорушення, будь-які рапорти або пояснення поліцейських у матеріалах справи відсутні.

Заявлене ОСОБА_1 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з матеріалами справи, участі в розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 не брав. Копію оскаржуваної постанови ним отримано 04 жовтня 2022 року. 10 жовтня 2022 року адвокат Сліпченко В.І. ознайомився з матеріалами справи та 14 жовтня 2022 року останнім була подана апеляційна скарга на вищезазначену постанову. Постановою Запорізького апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року вказана апеляційна скарга була повернута адвокату Сліпченку В.І. Після цього - 11 листопада 2022 року ОСОБА_1 самостійно звернувся до суду апеляційної інстанції разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку. Причини пропуску процесуального строку, вказані ОСОБА_1 , можуть бути визнані поважними, зловживання своїми процесуальними правами з боку апелянта не убачається. Виходячи з того, що доводи апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В додаткових письмових поясненнях захисник-адвокат Плецька Ю.В. зазначила, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння. Із таким направленням на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу ОСОБА_1 не ознайомлювався, а його відмова від проходження огляду в медичному закладі на підставі «направлення» матеріалами справи не підтверджується. На відеозаписі не видно жодних ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , в т.ч. неможливо побачити, що його зіниці розширені. Зі змісту відеозапису убачається, що складання направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу відбулось одночасно зі складанням протоколу, що за часом не відповідає часу, проставленому на самому направленні - 01-15 год. Також не зафіксовано на відеозаписі, що ОСОБА_1 перед проходженням огляду роз`яснювались його права, передбачені ст.268 КУпАП. Крім того, відеозапис не є безперервним і не містить повної інформації з моменту зупинки транспортного засобу до завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення і його підписання. Відеозапис не підтверджує того факту, що направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу виписувалося ОСОБА_1 у відповідності до діючого законодавства. Наслідки відмови від проходження огляду працівником поліції також ОСОБА_1 не роз`яснено. Вищенаведене свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Більше того, працівниками поліції було порушено право на захист, а саме - не було роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст.268 КУпАП.

28 червня 2023 року на адресу Запорізького апеляційного суду надійшло клопотання від захисника-адвоката Плецької Ю.В. щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
       
В призначене судове засідання 14 липня 2023 року о 11-30 годин ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Плецька Ю.В. не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином, більш того, вказані день та час з ними були узгоджені, про причини неявки до суду апеляційної інстанції не повідомили, клопотання про відкладення судового засідання, до початку вказаного засідання, від останніх до суду не надходило.
Більше того, суд апеляційної інстанції вже неодноразово відкладав розгляд справи за клопотаннями сторони захисту. 
З урахування викладених обставин, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №248989 від 28 червня 2022 року, з якого убачається, що 28 червня 2022 року, о 01 годині 07 хвилин, у м.Запоріжжя, по вулиці Космічній, 81, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря – нарколога відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Про повторність попереджений, від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 червня 2022 року;
- довідкою з бази даних підсистеми «Адмінпрактика», відповідно до якої гр. ОСОБА_1 повторності за ст.130 КУпАП немає. Посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12 грудня 2018 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції Кордій Д. О., згідно з яким, остання доповідає, що під час несення служби 28 червня 2022 року екіпажем Хижак 601 спільно з старшим лейтенантом поліції Сущим В.В., лейтенантом поліції ОСОБА_3 , капралом поліції Ветровим М.Ю. о 01 год. 07 хв. по вул.Космічна на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога, на що останній відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР України серії ААД №248989. ПВ не вилучалось. ТД не видавався, у зв`язку із тим, що водій надав документи в електронному додатку «ДІЯ». Від керування відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Подію зафіксовано на нагрудний відео реєстратор №471553.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав. 
При апеляційному розгляді захисник-адвокат Плецька Ю.В. навела доводи, які є аналогічними тим, що містяться в апеляційній скарзі.
В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та додатково зазначив, що з початку війни він займався розселенням людей, які виїжджали з Маріуполя. У вказаний в протоколі день він їхав з товаришем на правий берег на блокпост зустрічати людей. Відповідні перепустки для цього були. Перед блокпостом зупинилися. Його товариш - ОСОБА_2 відійшов до туалету. Після чого, до ОСОБА_1 підійшли поліцейські, з якими в нього раніше неодноразово були конфліктні ситуації. Він пояснював працівникам поліції, що огляд нещодавно проходив, показував висновок. Поліцейські висновок лікаря не дивились та одразу почали йому пропонувати проїхати до медичного закладу. ОСОБА_1 зазначив, що того дня у денний час він потрапив у ДТП на греблі. Він зателефонував ОСОБА_2 та запропонував сісти за кермо, на що ОСОБА_2 погодився. ОСОБА_1 стверджував, що після ДТП у той день він більше не сідав за кермо. За кермом був саме ОСОБА_2 .
За клопотанням сторони захисту в ході апеляційного розгляду справи в якості свідка було заслухано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що ОСОБА_1 він не знає. Він став свідком того, як щодо ОСОБА_1 складали протокол. Перебував за адресою: Космічна, 81 у районі кінотеатру на «Космосі». В той час він працював поліцейським на блокпості, займав посаду капрала. Стояв автомобіль чорного кольору ВМW, співробітники підійшли для перевірки та встановлення особи. Перевіряли осіб. На місці був не лише ОСОБА_1 , був ще чоловік. Співробітники встановили особу, виявили ознаки сп`яніння. Свідок наблизився ближче та побачив, що ОСОБА_1 запропонували пройти огляд на що останній сказав, що тільки 6 годин тому проходив, мав при собі якісь докази. Співробітники перевірили його ( ОСОБА_1 ) по базі та виявили, що на даного громадянина раніше вже складали протокол за ст.130 КУпАП. Далі склали матеріали. Огляд пропонували пройти саме ОСОБА_1 . Свідок ОСОБА_4 зазначив, що не бачив, щоб ОСОБА_1 керував автомобілем. Як він виходив з автомобіля, свідок також не бачив. Інших осіб в авто не було. Потім підійшли цивільні люди, куди вони відходили, не знає. Автомобіль стояв біля кіоску на перехресті. Свідок вказує, що не бачив як автомобіль опинився біля блокпосту. Він чув, як ОСОБА_1 казав, що не керував автомобілем, він говорив, що зараз хтось повинен підійти. Працівники поліції не встановили чи був ОСОБА_1 водієм, одразу виявили в нього ознаки сп`яніння та запропонували пройти огляд. Події відбувались довго, приблизно до години. ОСОБА_4 не пам`ятає і того, щоб хтось підходив та казав, що саме він керував автомобілем, а не ОСОБА_1 .
За клопотанням сторони захисту в ході апеляційного розгляду справи в якості свідка було заслухано ОСОБА_2 , який пояснив, що з ОСОБА_1 вони давно товаришують, обидва з тимчасово окупованої території. Зі слів вищевказаного свідка ОСОБА_2 , в день, зазначений в протоколі, за кермом автомобіля був він, це було ввечері. В той день ОСОБА_5 ) потратив у ДТП на греблі, після чого зателефонував ОСОБА_2 та запропонував сісти за кермо, оскільки останній був виснажений після ДТП. Свідок ОСОБА_2 погодився. ОСОБА_1 приїхав на Космічний мікрорайон та вони поїхали до Епіцентру на фільтрацію. Далі поїхали в бік міста, зустрічали одного чоловіка, і в цей момент проїжджали блокпост, там була велика колона. Свідок ОСОБА_2 відійшов до туалету, був відсутнім хвилин 20, коли повернувся, біля ОСОБА_1 була вже поліція. ОСОБА_2 не підходив до автомобіля, оскільки думав, що там роздають повістки, тому стояв і спостерігав біля кіоску, чекав поки все закінчиться. Бачив як ОСОБА_1 розмахував руками. Дочекався, поки поїде поліція, та потім вже підійшов до автомобіля, де був ОСОБА_1 , який повідомив, що стосовно нього склали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Після чого, він та ОСОБА_1 поїхали далі. Події відбувались вночі. В них були спеціальні перепустки, які надала військова адміністрація, так як вони займались вивезенням людей з тимчасово окупованих територій. Якщо виникає якась складна ситуація, завжди вирішує всі питання ОСОБА_6 . ОСОБА_2 стверджує, що далі за кермом автомобіля був саме він. Раніше ОСОБА_1 розповідав, що його часто зупиняли працівники поліції та за один місяць на нього було складено чотири протоколи за ч.1 ст.130 КУпАП.
За клопотанням сторони захисту в ході апеляційного розгляду справи в якості свідка було заслухано поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції Кордій Д.О., яка пояснила, що до 28 червня 2022 року ОСОБА_1 вона ніколи не бачила та не знала. 28 червня 2022 року під час несення службових обов`язків в складі екіпажу «Хижак-601» під час фільтраційних заходів було зупинено транспортний засіб BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час перевірки документів на підставі Закону України «Про Національну поліцію» було встановлено особу водія. Ним виявився ОСОБА_1 . Інспектором Сущим В.В. під час спілкування з водієм ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога на що, водій ОСОБА_1 відповів відмовою. Водія було попереджено про адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП та складено протокол. Інспектором Сущим В.В. були роз`яснені права та обов`язки водієві ОСОБА_1 . Після складання адміністративних матеріалів ОСОБА_1 було ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення. Посвідчення водія не вилучалось. Тимчасовий дозвіл не видався, у зв`язку із тим, що водія було встановлено за допомогою додатку «ДІЯ». Особисто вона не зупиняла транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 , а підійшла до автомобіля через декілька хвилин після його зупинки. За кермом був саме ОСОБА_1 . Інших сторонніх осіб в автомобілі та поруч з авто не було. Особу водія було перевірено за допомогою службового планшету. Транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено за адресою: м.Запоріжжя, Комунарський район, вул.Космічна, 81, неподалік від кінотеатру «Космос». Поруч знаходилась громадська зупинка. Кіоски не працювали, оскільки була комендантська година. Нею у ОСОБА_1 були перевірені лише документи. З ОСОБА_1 спілкувались поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Події відбувались близько години - півтори години. Як пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 , вона на цей час вже точно не пам`ятає. ОСОБА_1 жодного разу не повідомляв, що транспортним засобом керувала інша особа. За весь час оформлення адміністративних матеріалів жодна особа не підходила до працівників поліції та не повідомляла про те, що саме вона керувала транспортним засобом, а не ОСОБА_1 . Хто такий ОСОБА_2 , їй не відомо. Жодного разу ОСОБА_1 не говорив, що саме ОСОБА_2 керував його транспортним засобом. Також свідку невідомо, хто такий ОСОБА_4 . Інших поліцейських окрім неї, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на місці події не було. Жодного блокпосту поруч також не було. На додаткові запитання учасників процесу свідок пояснила, що на цей час вона вже не пам`ятає обставини, чи відмовлявся ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Дослідивши матеріали справи, в т.ч. додаткові докази, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та заявлені стороною захисту, в т.ч. самим ОСОБА_1 , при апеляційному розгляді, не є слушними. 
Твердження апелянта про те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, є безпідставними та спростовується змістом оскаржуваної постанови, де міститься посилання на докази, які суд дослідив, та якими суд обґрунтував свої висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні.
Те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не завадило суду повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи та не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.
При апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист, проте висновки суду першої інстанції стороною захисту не спростовані.
Твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , є безпідставними та спростовується наявними в справі доказами в т.ч. відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення. 
З вказаного відеозапису цілком зрозуміло, що водієм автомобіля на час його зупинки працівниками поліції був саме ОСОБА_1 , який знаходився біля автомобіля.
Факт керування транспортним засобом не заперечувався самим ОСОБА_1 як під час спілкування останнього з працівниками поліції так і під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 не вказував працівникам поліції про те, що транспортним засобом керувала інша особа, а сперечався з працівниками поліції з приводу того, що його часто зупиняють, та вказував про те, що в нього є висновок лікаря. 
У протоколі також містяться власноручні заперечення ОСОБА_1 з приводу того, що його систематично зупиняють (більш ніж 4 рази на місяць) та він проходить огляд тощо.
Більш того, відеозаписом зафіксовано, що транспортний засіб ОСОБА_1 після зупинки стояв на узбіччі проїзної частини з увімкненим «аварійним» сигналом.
Жодних інших сторонніх осіб на місці зупинки транспортного засобу « BMW X5» не було протягом всього відеозапису.
Сумнівів в тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент його зупинки працівниками поліції, у суду апеляційної інстанції немає, оскільки вказані обставини в повній мірі доведено сукупністю належних та допустимих доказів, які містяться в матеріалах справи.
Об`єктивних даних про те, що транспортним засобом керувала інша особа в матеріалах немає.
До версії ОСОБА_1 , відповідно, і до показань свідків ОСОБА_2 , про те, що транспортним засобом BMW Х5 на час його зупинки керував саме останній, суд апеляційної інстанції ставиться критично, оскільки така версія спростовується наявними доказами, вказаними вище. 
З наведених підстав суд відкидає і показання свідка ОСОБА_4 .
З приводу доводів апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_1 не було візуальних ознак наркотичного сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Під час перегляду відеозапису, що міститься в матеріалах справи, встановлено, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. У зв`язку із цим, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній спочатку погодився. Проте, в подальшому ОСОБА_1 ухилявся від проходження такого огляду та заперечував наявність в нього ознак наркотичного сп`яніння, пояснював, що 5 днів тому він проходив огляд та в нього є висновок лікаря-нарколога.
Після цього ОСОБА_1 працівниками поліції знову було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога, на що останній відмовився (фрагмент відео 10 хв. 10 сек.).
Разом з тим, ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції про наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу та відеозаписом, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та відеозаписом події.
Отже, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.
Так, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимогами п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність в неї ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 , у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Порушень з боку поліцейських, які б тягли за собою визнання доказів недопустимими, не убачається.
Стосовно доводів сторони захисту про недопустимість як доказу наявного в матеріалах справи відеозапису, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» (ст.31) та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999.
З самого відеозапису є очевидним, що цей запис здійснювався працівниками поліції, які оформлювали адміністративний матеріал.
Ніким не заперечується того факту, що події за участю ОСОБА_1 , які зафіксовані вищевказаним відеозаписом, мали місце, та відносяться саме до цієї справи.
Більш того, вказаний відеозапис не є єдиним доказом у справі, цей запис узгоджується з іншими доказами, на які послався суд в своїй постанові.
Те, що відеозаписом не зафіксований момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не вказує на недопустимість вказаного відеозапису як доказу.
Відомостей про те, що відео фіксація здійснювалась за допомогою недозволеного технічного засобу чи з порушенням вимог закону, в матеріалах справи немає.
Доводи сторони захисту щодо відсутності в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу до медичного закладу, є необґрунтованими та суперечать фактичним обставинам справи.
Так, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія ОСОБА_1 від 28 червня 2022 року (арк.3).
В вищевказаному направленні зазначено, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 не проводився у зв`язку з виявленням ознак наркотичного сп`яніння. В результатах огляду зазначено, що огляд в медичному закладі у лікаря-нарколога у встановленому законодавством порядку не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 , що відповідає фактичним обставинам справи.
Те, що ОСОБА_1 не вручалось вказане направлення, не свідчить про відсутність в його діях складу вищевказаного правопорушення. 
Доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи посилань на наявність свідків події правопорушення, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке. 
Відповідно до положень ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, те, що в цьому випадку були відсутні свідки, проте, велась відеофіксація, вимогам закону не суперечить.
Не погоджується суд апеляційної інстанції і з твердженнями апелянта щодо відсутності в матеріалах справи будь-яких рапортів працівників поліції, з огляду на таке.
До протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №248989 від 28 червня 2022 року окрім інших доказів по справі додано рапорт поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП рядового поліції Кордій Д.О. ( арк. справи 2).
Відомості з вищевказаного рапорту повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи та істотних суперечностей з цими матеріалами не мають.
Сама ОСОБА_8 також була допитана під час апеляційного розгляду. 
Те, що під час розгляду справи судом першої інстанції само по собі не свідчить про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, відповідно і не є підставою для її скасування. 
Твердження сторони захисту про те, що працівниками поліції  ОСОБА_1 не роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, та було порушено його право на захист, у зв`язку із чим було порушено право на захист, є безпідставними. 
Законодавством України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язковості залучення захисника під час з`ясування особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, обставин, необхідних для складання протоколу, а так само під час оформлення самого протоколу.
В той же час, з відеозапису події убачається, що працівниками поліції перед складанням адміністративних матеріалів ОСОБА_1 роз`яснювались його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституцією України та ст.268 КУпАП в т.ч. про право користуватись правовою допомогою (фрагмент відео 14 хв. 27 сек.)
Жодних клопотань з зазначеного приводу ОСОБА_1 заявлено не було.
Більше того, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №248989 від 28 червня 2022 року також підтверджується, що ОСОБА_1 належним чином роз`яснювались його права та обов`язки, що засвідчено підписом останнього. 
Сам протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Даних про те, що останній оспорював відомості, зазначені у протоколі, в установленому законом порядку, в матеріалах справи немає.
Розбіжності у часі складання направлення на огляд та складання протоколу, не свідчать про безпідставність складання вказаного протоколу.
Упередженості з боку працівників поліції з відеозапису, долученого до протоколу про адміністративне правопорушення, та інших матеріалів справи не убачається.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
Те, що інші справи щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закриті місцевим судом, на що звертає увагу сторона захисту, не вказує на відсутність в діях останнього складу інкримінованого йому правопорушення. 
Клопотання сторони захисту від 28 червня 2023 року про закриття провадження в цій справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП – через закінчення на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції строків накладання адміністративного стягнення, задоволенню не підлягає, з таких підстав. 
Згідно з встановленими судом обставинами, адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 28 червня 2022 року.
Отже, на момент розгляду справи судом першої інстанції - 27 вересня 2022 року, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.6 ст.38 КУпАП (протягом 1 року з дня вчинення правопорушення) не закінчились. 
Тому підстави для закриття провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП відсутні, а думка сторони захисту про протилежне не узгоджується з положеннями законодавства України про адміністративні правопорушення. 
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 вересня 2022 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 27 вересня 2022 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева

Дата документу  Справа № 333/2729/22