ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/21597/22                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Войтович І.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року                                                                                         м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                              
Судді-доповідача:                                                                                                         Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                       Вівдиченко Т.Р., Єгорової Н.М.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо виплати пенсії в розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві виплачувати пенсію з урахуванням щорічної індексації пенсії, проведеної відповідно до норм чинного законодавства, без обмеження її максимального розміру, починаючи з 26.06.2020.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є військовим пенсіонером, перебуває на обліку у ГУПФ України в м. Києві та отримує пенсію на підставі   Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Обмеження пенсійних виплат максимальним розміром, на переконання позивача, є безпідставним та порушує його право на належне пенсійне забезпечення.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 26.06.2020 з обмеженням її максимальним розміром 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 26.06.2020 та з   01.03.2022 з урахуванням індексації, установленої згідно з   постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження її максимальним розміром 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах передбачені частиною сьомою   статті 43 Закону №2262-ХІІ   та   статтею 2 Закону №3668-VI. Однак зазначенні положення Закону визнані такими,  що не відповідають   Конституції України,   Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення, тому не можуть застосовуватись у спірних відносинах.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.
   Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення Конституційного Суду України не скасовує обмеження виплати пенсій на 2017 рік, тому дії пенсійного органу є правомірними. Окрім того зазначено, що підвищення пенсій враховується під час подальших перерахунків відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».  
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного від 02 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження; призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 25 серпня 2023 року.
Позивачем письмовий відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.   
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильності застосування норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно із розрахунком пенсії за вислугу років станом на 26.06.2020 за пенсійною справою - 2601045037 ОСОБА_1 з 26.06.2020 призначено пенсію у розмірі 70 % грошового забезпечення в сумі 25 549,19 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії 16 380,00 грн. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2021, підсумок пенсії з надбавками склав 25 549,19 грн, однак до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії визначено 17 690 грн; з 01.12.2021 підсумок пенсії з надбавками склав 25 549,19 грн, однак до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії визначено 19 340,00 грн; з 01.01.2022 підсумок пенсії з надбавками склав 25 549,19 грн, однак до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії визначено 19 340,00 грн.
01.03.2022 відповідач на виконання приписів   постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році"   провів індексацію пенсії позивача, сума індексації склала 3 576,89 грн.
Загальний розмір нарахованої позивачу з 01.03.2022 пенсії з урахуванням індексації, доплат та підвищень склав 29 126,08 грн, проте до виплати призначена пенсія у розмірі 19   340,00 грн.
З 01.07.2022 року здійснено перерахунок пенсії позивача, підсумок пенсії з надбавками склав 29 126,08 грн, однак до виплати з урахуванням максимального розміру пенсії визначено 20 270,00 грн.
Листом відповідача від 18.11.2022 № 2600-0202-8/151790 повідомлено, що обчислення пенсії проведено згідно чинного законодавства та відповідно до матеріалів справи.
Такі обставини зумовили звернення позивача до суду з адміністративним позовом.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції від 28 квітня 2023 року, колегія суддів апеляційного суду зазначає наступне.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є   Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"   (надалі - Закон №2262-ХІІ).
Згідно з частиною третьою   статті 43 Закону №2262-ХІІ   пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами частин другої та третьої   статті 51 Закону №2262-ХІІ   перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим   Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Відповідно до частини четвертої   статті 63 Закону №2262-ХІІ   у редакції   Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України"   (набрала чинності з 01.01.2017) усі призначені за цим   Законом   пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим   Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Разом з тим, як визначено   статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи"   (з урахуванням змін, внесених   Законами від 24.12.2015 №911-VIII, від 06.12.2016 №1774-VIII (надалі   Закон №3668-VI), максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до   Митного кодексу України,   Законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про статус народного депутата України", «Про Національний банк України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про дипломатичну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про судову експертизу", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", «Про наукову і науково-технічну діяльність", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", «Про пенсійне забезпечення", «Про судоустрій і статус суддів",   Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Закон №3668-VІ   набрав чинності з 01.10.2011.
Відповідно до пункту 2   Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI   обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим   Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим   Законом   і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим   Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої   статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Законом №3668-VI   частину п`яту   статті 43 Закону №2262-ХІІ   викладено у такій редакції: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність".
Пунктом 2   постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році"   установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України   Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб   (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї   постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Згідно з частиною другою   статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України   предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обмеження пенсії позивача максимальним розміром у спірних відносинах передбачено частиною сьомою   статті 43 Закону №2262-ХІІ   та   статтею 2 Закону №3668-VI. Однак, зазначені положення визнані такими, що не відповідають   Конституції України,   Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення, а тому не можуть застосовуватись у спірних відносинах.
Внесені   Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України"   до частини сьомої статті 43   Закону №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
До того ж, Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до   Закону №2262-XII, зокрема у постановах від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18, від 10.09.2021 у справі №300/633/19 та від 24.09.2021 у справі №370/2610/17.
Крім того, у постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене   Законом №2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми   Закону №2262-XII   з урахуванням   рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми   Закону №3668-VI.
Згідно з частиною п`ятою   статті 242 КАС України   при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Наведені вище висновки Верховного Суду мали бути враховані пенсійним органом під час обчислення та виплати пенсії позивача.
Стосовно наявності у пункті 2   постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році"   положення про підвищення пенсій з 01.03.2022 "у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом", то за загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
У спірних відносинах наведене положення   постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118   суперечить приписам   Закону №2262-XII   з урахуванням   рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, які є спеціальними та підлягають застосуванню відповідачем.
Незважаючи на наявність в   постанові Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118   вимоги про підвищення розміру пенсії у межах максимального розміру пенсії, визначеного   законом, станом на момент здійснення відповідачем такого перерахунку пенсії позивача у зв`язку із проведенням її індексації, чинної норми, яка б визначала розмір такого максимального обмеження,   закон   не містить, оскільки положення частини сьомої   статті 43 Закону №2262-ХІІ   Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016   визнані такими, що не відповідають   Конституції України, внаслідок чого втратили чинність з дати ухвалення відповідного Рішення Конституційного Суду України.
Закон   не уповноважує територіальний орган Пенсійного фонду на власний розсуд визначати підстави, умови та максимальний розмір для обмеження пенсійних виплат, а тому відповідні дії ГУПФ України в м. Києві є протиправними, оскільки вчинені всупереч приписам частини другої   статті 19 Конституції України.
Обмеження максимального розміру пенсії, призначеної згідно із   Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою   статті 17 Конституції України.
За таких обставин, зважаючи на визнання неконституційними положень частини сьомої   статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою передбачено обмеження пенсії максимальним розміром, та відсутність правових підстав для застосування до спірних відносин положень   Закону №3668-VI, колегія  суддів погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними.
З огляду на викладене, у цілому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
При цьому апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві  залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року у справі №640/21597/22 -    залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                       О.М.Кузьмишина

Судді                                                                                                                       Т.Р. Вівдиченко
                                                                                                    Н.М. Єгорова