ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 р. 	Справа № 480/6103/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2022, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021,   по справі № 480/6103/22
за позовом               ОСОБА_1  
до              Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України ,              Міністерства внутрішніх справ України                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом з позовною заявою до Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства внутрішніх справ України, в якій просив:
- визнати протиправними дії Департаменту пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління ПФУ в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-Х11 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; 
-зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України оформити та направити необхідні документи до Головного управління ПФУ в Сумській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04,1992 №2262-Х11 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
          Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (вул. Богомольця, буд.10, м. Київ, 01024, код ЄДРПОУ 00032684) підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, код ЄДРПОУ 21108013) необхідні документи для призначення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04,1992 №2262-Х11 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
У задоволенні інших вимог - відмовлено.
Відповідач, Міністерство внутрішніх справ України, не погодившись з даним рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги відповідача не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що відповідно до витягу з наказу управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області від 20.08.2015 № 280 о/с позивача звільнено у запас Збройних Сил України (а.с. 8).
Відповідно даного наказу календарна вислуга позивача станом на 20.08.2015 складає 19 років 00 місяців, 06 днів, пільгова - 04 роки 06 місяців 19 днів.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.06.2022 по справі №480/13157/21 зобов`язано Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Сумській області" оформити та направити до Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України документи для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.
Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України листом від 23.08.2022 №24054/49-2022 (а.с. 13) розглянув лист від 29.07.2022 №33/39-555 з доданими документами ОСОБА_1 щодо оформлення подання про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та повернув матеріали без реалізації і повідомив, що з наданих позивачем матеріалів, його календарна вислуга років на момент звільнення зі служби (20 серпня 2015 року) складає 19 років 00 місяців 06 днів. Згідно з пунктом “а” частини першої статті 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб” від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІ, пенсія за вислугу років, зокрема зазначеним особам, звільненим зі служби в період з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року, призначається незалежно від їх віку за умови, що на день звільнення вони мають вислугу 22 календарних роки і більше. Оскільки ОСОБА_1 не має права на пенсію за вислугу років на умовах, визначених Законом, то для оформлення подання на пенсію за вислугу років та направлення його до органів Пенсійного фонду України законодавчі підстави в МВС відсутні.
Не погодившись із такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону №2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше.
Судом встановлено, що позивач звільнений зі служби 20.08.2015 відповідно до наказу УМВС України в Сумській області від 20.08.2015 №180о/с.
Згідно з частиною другою статті 17 Закону №2262-XII визначено, що до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
За приписами статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, яка визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.
З аналізу наведених норм вбачається, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію, а з спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Така можливість передбачена Постановою №393.
Колегія суддів зазначає, що аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу роботи еквівалентно, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.
Подібний висновок, про застосування постанови №393 при обчисленні пільгового стажу для призначення пенсії за вислугу років поліцейським, викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а та у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а.
Так, Верховний Суд дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Також, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року у справі № 480/4241/18 дійшов висновку про те, що є необґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Крім того колегія суддів Верховного Суду у справі № 480/4241/18 наголосила на необхідності врахування приписів підзаконних нормативно-правових актів при обчисленні вислуги років для призначення пенсії.
У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала наступні правові висновки: "В цілях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393".
Колегія суддів звертає увагу, що вислуга років позивача, з урахуванням вислуги років на пільгових умовах, становить більше 23 років, що відповідає п. "а" статті 12 Закону № 2262.
Судовим розглядом встановлено, що у позивача станом на 20.08.2015 були наявні 19 років 00 місяців 06 днів вислуги у календарному обчисленні та у пільговому обчисленні - 04 років 10 місяців 15 днів, загалом на дату звільнення (20.08.2015) 23 років 10 місяців 21 днів.
Так, з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі 805/3923/18-а, колегія суддів зазначає, що наявної у позивача вислуги років достатньо для обов`язку відповідача направити документи до ГУ ПФУ в Сумській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. “а” ч. 1      ст.12 Закону № 2262-ХІІ.
Орган, що направляє документи для призначення пенсії відмовив позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, мотивуючи відмову відсутністю у позивача необхідної вислуги років у календарному обчисленні (19 календарних роки та 6 місяців ), при цьому відповідач зобов`язаний обрахувати вислугу позивача у пільговому обчисленні.
Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеному в постанові від 09.06.2022 по справі №120/3521/20-а адміністративне провадження № К/9901/18936/21. Так, предметом розгляду зазначеної справи було безпідставне неврахування територіальним органом Пенсійного фонду при обрахунку вислуги років виключно в календарному обчислені.
Колегія суддів зазначає, що неправомірне застосування відповідачем наведених положень законодавства призвело до порушення права позивача на призначення пенсії за вислугу років.
Крім того,  позивач просив зобов`язати Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області необхідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років, проте, оскільки Департамент пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України є лише структурним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України, а належним відповідачем є при розгляді даної справи Міністерство внутрішніх справ України, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку, обравши належний спосіб захисту порушеного права шляхом визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови в оформленні і направленні документів для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04,1992 №2262-Х11 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ефективним способом поновлення порушених прав позивача у спірних відносинах є визнання протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області необхідні документи для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04,1992 №2262-Х11 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно із ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено правомірність його бездіяльності, яка є предметом оскарження у даній справі.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції винесене з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, є необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду даної справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 по справі № 480/6103/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич    Я.В. П`янова