П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  725/2929/23                                                       Головуючий суддя 1-ої інстанції - Федіна А.В.   
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
03 серпня 2023 року                                                                                           
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Ватаманюка Р.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 01 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови, 

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2023 року адвокат Снігур А.А. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Першотравневого районного суду міста Чернівці з позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови. 
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 16.04.2023 року інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області Ковач Е.-М. А. винесено постанову серії ЕАС №6843894 якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП по факту того, що він 16.04.2023 року о 18 год. 05 хв. в м.Чернівці по вул.Зеленій, 13 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування Першотравневим районним судом м.Чернівці від 22.11.2022 року терміном на 1 рік. Вважає, що вказана постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню, оскільки позивач категорично заперечує факт керування транспортним засобом у час та місці, що вказані у постанові та зазначав, що участь у дорожньому русі та у керування автомобілем він не приймав, про що зазначав у своїх поясненнях інспектору поліції, натомість остання на такі пояснення не відреагувала та за відсутності відповідних доказів прийняла оскаржуване рішення.
На підставі вище викладеного, посилаючись на норми права просив скасувати постанову серії ЕАС №6843894 від 16.04.2023 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 01 червня 2023 року позов задоволено.
Скасовано постанову серії ЕАС №6843894 від 16.04.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області Ковач Е.-М. А., якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП - закрито.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Ухвалою суду від 27.07.2023 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду на 01.08.2023 року о 14:20 год. Однак, сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як встановлено з матеріалів справи, 16.04.2023 року інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області Ковач Е.-М. А. винесено постанову серії ЕАС №6843894 якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП по факту того, що він 16.04.2023 року о 18 год. 05 хв. в м.Чернівці по вул.Зеленій,13 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування Першотравневим районним судом м.Чернівці від 22.11.2022 року терміном на 1 рік. 
Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких доказів на підтвердження обставин викладених в постанові відповідачем не надано.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно до ст. 129 Конституції України, ст.ст. 9, 77 КАС України адміністративне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII регламеновано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
З матеріалів справи встановлено, 16.04.2023 року інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області Ковач Е.-М. А. винесено постанову серії ЕАС №6843894 якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП (а.с 5).
Згідно п. 2.1(а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Диспозицією ч.4 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП,  ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями п.п.8,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліції», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Таким чином, відповідач під час провадження у справі про адміністративне правопорушення, повинен відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, належним чином з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Зі змісту вказаної вище постанови вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz С180 д.н.з. НОМЕР_2 16.04.2023 року о 18 год. 05 хв. в м.Чернівці по вул.Зеленій, 13, будучи позбавленим права керування Першотравневим районним судом м.Чернівці від 22.11.2022 року терміном на 1 рік, тим самим порушив вимоги п.2.1 а) ПДР України.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач заперечував факт керування ним транспортним засобом у час та місці, що вказані в оскаржуваній постанові, у зв`язку з чим слід зазначити наступне.
Відповідно до вимог п. 1.10 ПДР України  водій  - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Відповідно  до  роз`яснень, які містяться  у абз.3 п.27  Постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Зазначена правова позиція узгоджується з визначенням у п.1.10 ПДР України поняття механічний транспортний засіб - як транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.
Водночас, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не посилається на будь-які докази, зокрема на обставини, якими можна було б підтвердити чи спростувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час та місці, що вказані в оскаржуваній постанові.
У постанові Верховного Суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а Касаційний адміністративний суд дійшов висновку про те, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.
Таким чином, саме по собі формулювання в оскаржуваній постанові змісту правопорушення не може бути доказом вчинення правопорушення без наявності інших доказів, які у своїй сукупності підтверджують обставини викладені у постанові.
Відповідно до положень ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.
Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Так, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування не надав жодних належних та допустимих доказів, а також будь-яких відомостей на спростування доводів відповідача, не направив відзиву із посиланням на докази щодо заперечень проти вимог ОСОБА_1 .
З долученого до справи відео не убачається даних щодо того, що транспортний засіб дійсно здійснював рух під керуванням саме ОСОБА_1 та в подальшому на вимогу працівників поліції був зупинений, тобто доказів на підтвердження фіксування саме руху та подальшої зупинки автомобіля, у тому числі зупинення транспортного засобу після порушення водієм правил дорожнього руху.
Відповідно до п.4,5 розділу ІІ наказу МВС України від 18.12.2018 року №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Разом з тим, особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надала суду безперервного відеозапису, у зв`язку із чим неможливо встановити всі фактичні обставини справи.
Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи вищезазначене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обгрунтоване та законне рішення щодо скасування постанову серії ЕАС №6843894 від 16.04.2023 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Чернівецькій області Ковач Е.-М. А., якою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається. 

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 01 червня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Ватаманюк Р.В.