ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 серпня 2023 року 	м.Дніпро	справа № 208/746/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Добродняк І.Ю., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2022 року у справі № 208/746/22 (2-а/208/58/22) (суддя Івченко Т.П.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції інспектора батальйону №3 роти №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Тарасова Тараса Валерійовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про скасування постанови серії ЕАО № 5241132 від 18 січня 2022 року про накладення адміністративного стягнення, якою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1      ст.121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
В обґрунтування позову позивач посилався на те, що жодних доказів того, що замки непрацюючі, інспектор не надав. У графі 7 Постанови, де вказуються додатки до постанови, поліцейський не зазначив жодного доказу, в тому числі технічного засобу. Також позивачу відповідачем не були роз`яснені права та обов`язки під час винесення оскарженої постанови.
Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 грудня 2022 року адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управлінням патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
В апеляційній скарзі зазначено, що позивач порушив п.31.4.7 «г» ПДР. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення.
Позивач та відповідач-2 своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу відповідача-2 не скористались.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 18 січня 2022 року лейтенантом поліції інспектором батальйону №3 роти №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Тарасовим Т.В. винесено постанову серії ЕАО № 5241132 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.121 КУпАП.
За фабулою постанови, 09 червня 2022 року о 19.33 год. Дніпропетровська область, Дніпровський р-н, траса М-30, 496 км., водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GRAFTER», д.н.з. НОМЕР_1 , в якого не працювали замки дверей, чим порушив п.31.4.7 «г» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржену постанову, вказав, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.121 КУпАП, є безпідставним, оскільки факт вчинення правопорушення не є доведеним належними та допустимими доказами.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.
Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п.1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до пункту 31.4.7 «г» Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності такої несправності, а саме не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла.
Частиною 1 ст.121 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст.283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.
Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
При цьому, суду не було надано доказів, визначених ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
Колегія суддів зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, не є доказом сама по собі, оскільки містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.
Крім того, у графі 7 оскарженої постанови «До постанови додаються» нічого не зазначено, що свідчить про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови відповідач жодних доказів не досліджував.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що відповідач при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив та дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскарженої постанови серії ЕАО № 5241132 від 18 січня 2022 року та необхідність її скасування, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області                  від 07 грудня 2022 року у справі № 208/746/22 (2-а/208/58/22) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш