ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року	Львів	Справа № 140/6750/22 пров. № А/857/4316/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В., Бруновської Н.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Укр-Петроль" на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року (суддя Костюкевич С.Ф., ухвалене в м. Луцьку) у справі № 140/6750/22 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Укр-Петроль" до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій,-

                                                            ВСТАНОВИВ:

14.10.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю “Паливно-торгова фірма “Укр-Петроль”  звернулося в суд з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби у Волинській області про скасування рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій від 09.08.2022 №47-Р на загальну суму 420 178,80 грн.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Укр-Петроль", подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що Головним управління ДПС у Волинській області прийнято рішення про проведення фактичної перевірки ТОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» на АЗС підприємства за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 1а, яке оформлене Наказом від 05.07.2022 року №965-п. Зазначає, що як підстава для проведення перевірки у Наказі від 05.07.2022року №965-п Головним управління ДПС у Волинській області зазначено пп. 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.2 п. 80.2, 80.8 статті 80, пп. 69.2, 69.27 п.69 підрозділу XX Податкового кодексу України. Вважає, що оскаржуваний наказ від 05.07.2022року №965-п на проведення фактичної перевірки ТОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль», не відповідає вказаним вище вимогам, не містить посилання на наявність інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення чи письмового звернення про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Зазначає, що в оскаржуваному наказі відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення перевірки. Наказ не містить посилань на наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів, а також посилань щодо отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами- лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції законним та просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзив, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави. 
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ГУ ДПС у Волинській області 05.07.2022 прийнято наказ №965-п “Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ “ПТФ “Укр-Петроль”, яким визначено забезпечити проведення фактичної перевірки ТзОВ “ПТФ “Укр-Петроль”, а саме: господарської одиниці АЗС з магазином, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 1а.
У вказаному наказі підставою для призначення перевірки податковим органом зазначено п.п. 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 п. 20.1 ст. 20; п. 75.1 ст.75, п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, п. 80.8 ст. 80, пп. 69.2, 69.27 п. 69 підрозділу ХХ Податкового кодексу України. 
В подальшому, 06.07.2022 ГУ ДПС у Волинській області посадовим особам цього податкового органу видано направлення на перевірку №1681 та №1682.
Відтак, на підставі наказу від 05.07.2022 №965-п та направлень на перевірку від 06.07.2022 №1681 та №1682 посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області у період з 06.07.2022 по 11.07.2022 проведено фактичну перевірку господарської одиниці ТзОВ “ПТФ “Укр-Петроль” - АЗС з магазином, що знаходиться за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 1а, за результатами якої складено акт від 11.07.2022 №2482/03-20-07-05/41579579. Вказаним актом перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема, вимог пункту 414 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 “Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COV-2” (із змінами) в частині порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін на пальне, а саме: у період з 16.03.2022 по 19.05.2022 встановлено реалізацію пального за цінами вищими граничних роздрібних цін (згідно алгоритму розрахунку) та встановленого рівня торгівельної надбавки на окремі види палива (дані наведені у Додатках до акту перевірки); необґрунтовано одержана виручка, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від реалізації товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання 210 089,40 грн згідно з інформації фіскальних звітних чеків по РРО.
В подальшому матеріали перевірки, в тому числі й акт від 11.07.2022 №2482/03-20-07-05/41579579, були надіслані ГУ ДПС у Волинській області листом від 01.08.2022 №4672/6/03-20-07-05-05 на адресу ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області для прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цій.
Як наслідок, за результатами розгляду вказаних вище матеріалів ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області прийнято рішення від 09.08.2022 №47-Р про застосування адміністративно-господарських санкцій у вигляді: вилучення у ТзОВ “ПТФ “Укр-Петроль” в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки в розмірі 210 089,40 грн та штрафу у розмірі 210 089,40 грн (100 відсотків необґрунтованої виручки) в дохід державного бюджету. Загальна сума застосованих адміністративно-господарських санкцій становить 420   178,80 грн.
Не погоджуючись із цим рішенням, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Колегія суддів зазначає, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього   Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4 пункту 20.1 статті 20).
Відповідно до абзацу 1 пункту 75.1, підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки визначено статтею 80 ПК України, пунктом 80.1 та підпунктом 80.2.2 пункту 80.2  якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.  Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. Для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами (пункт 83.1 статті 83 ПК України).
Пунктом 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати. У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом. Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.
Пунктом 86.5 статті 86 ПК України передбачено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Підпунктом 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, податкові органи здійснюють державний контроль (нагляд) та спостереження у сфері ціноутворення відповідно до Закону України “Про ціни і ціноутворення” з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом. Податкові органи здійснюють контроль за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) шляхом проведення фактичних перевірок. Фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення; отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін. Під час проведення фактичної перевірки податкові органи мають право отримувати від суб`єктів господарювання документи та/або інформацію, які підтверджують вартість придбання товару, що є предметом перевірки. У разі виявлення порушень законодавства про ціни і ціноутворення за результатами проведення фактичної перевірки такі порушення зазначаються в окремому акті про результати фактичної перевірки, який надсилається до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
У разі якщо платник податків не погоджується з виявленими під час фактичної перевірки порушеннями законодавства про ціни і ціноутворення, він надсилає свої зауваження до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Як визначено статтею 12 Закону України “Про ціни і ціноутворення” від 21.06.2012 №5007-VI (із змінами; далі - Закон №5007-VI), державні регульовані ціни запроваджуються на товари, які справляють визначальний вплив на загальний рівень і динаміку цін, мають істотну соціальну значущість, а також на товари, що виробляються суб`єктами, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку. Державні регульовані ціни можуть запроваджуватися на товари суб`єктів господарювання, які порушують вимоги законодавства про захист економічної конкуренції. Державні регульовані ціни повинні бути економічно обґрунтованими (забезпечувати відповідність ціни на товар витратам на його виробництво, продаж (реалізацію) та прибуток від його продажу (реалізації). Зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін. Зміна рівня державних регульованих цін може здійснюватися у зв`язку із зміною умов виробництва і продажу (реалізації) продукції, що не залежать від господарської діяльності суб`єкта господарювання. Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади, державні колегіальні органи та органи місцевого самоврядування під час встановлення державних регульованих цін на товари до складу таких цін обов`язково включають розмір їх інвестиційної складової частини.
Як вірно зазначено судом першої інстанції пункт 41-4 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 “Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2” (із змінами; далі - Постанова №1236) визначав граничний рівень торгівельної надбавки цін на пальне (бензин/дизельне паливо). Так, пунктом 41-4 Постанови №1236 (в редакції постанови від 09.02.2022 №140) було визначено наступне: “Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 5 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 4,55 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 ppm та бензинів автомобільних GASOLINE 10 ppm визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 50 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа. Під час продажу (реалізації)   брендового преміального дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з абзацами третім - п`ятим цього пункту”.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 №488 внесено зміни до постанови КМУ від 09.12.2020 №1236, в тому числі до пункту 414, який регламентує спірне питання.
Так, пунктом 414 постанови №1236 (в редакції постанови КМУ від 29.04.2022 №488) визначалось наступне: “Установити на період дії карантину граничний рівень торговельної надбавки в розмірі: не більше 7 гривень з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра дизельного палива; не більше 6,5 гривні з урахуванням податку на додану вартість, що нараховується до середньої вартості 1 літра бензинів автомобільних. Середня вартість 1 літра дизельного палива ULSD 10 пропроміле та бензинів автомобільних GASOLINE 10 пропроміле визначається Міністерством економіки на підставі розрахунків акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, проведених з урахуванням відповідних даних міжнародного інформаційного агентства Platts CIF NWE за попередні 10 днів, розрахункових коефіцієнтів 0,825 та 0,745 кілограма на літр відповідно, витрат на зовнішнє логістичне забезпечення у сумі 80 доларів США/тонну та інших витрат, передбачених зовнішньоекономічним договором (контрактом) у сумі 150 доларів США/тонну, сум митних платежів (акцизний податок із ввезених на митну територію України підакцизних товарів (продукції) та податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) та щоденного офіційного курсу іноземної валюти, встановленого Національним банком у відповідному періоді. Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подає щомісяця до 1, 11 і 21 числа Міністерству економіки зазначені розрахунки. Інформація про середню вартість 1 літра дизельного палива та бензинів автомобільних оприлюднюється на офіційному веб-сайті Міністерства економіки щомісяця до 3, 13 і 23 числа. Під час продажу (реалізації) брендового преміального дизельного палива та бензинів автомобільних, із покращеними показниками якості та позначення (маркування) яких включає певну торгову марку (товарний знак), розмір доплати не може перевищувати 5 відсотків до розміру роздрібних цін на відповідні види палива, визначені згідно з   абзацами третім - п`ятим цього пункту”.
Частиною 1 статті 7 Закону № 5007-VI передбачено, що реалізація державної цінової політики, проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін, розроблення та внесення пропозицій щодо формування та реалізації державної цінової політики здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну цінову політику.
Статтею 16 Закону №5007-VI визначено, що органами державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення (далі - уповноважені органи) є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з контролю за цінами; інші органи, визначені законом.
Як передбачено статтею 18 Закону України № 5007-VI, уповноважені органи мають право, зокрема, проводити у суб`єктів господарювання в установленому порядку планові та позапланові перевірки, зокрема, приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін (пункт 6 частини першої вказаної статті).
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою КМУ від 02.09.2015 №667 (далі - Положення №667) передбачено, що Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМУ та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.
Відповідно до приписів підпункту 11 пункту 4 Положення №667, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін: здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням вимог формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; здійснює державний нагляд (контроль) за достовірністю інформації, зазначеної у документах про формування, встановлення та застосування державних регульованих цін; надає у випадках, передбачених законодавством, висновки щодо економічного обґрунтування витрат під час формування цін (тарифів) на товари, роботи і послуги, щодо яких запроваджено державне регулювання цін (тарифів); надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Як передбачено пунктом 7 Положення №667 Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.
Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 5007 передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін - вилучення необґрунтовано одержаної виручки, що становить позитивну різницю між фактичною виручкою від продажу (реалізації) товару та виручкою за цінами, сформованими відповідно до запровадженого способу регулювання (крім тих, що на постійній основі надають житлово-комунальні послуги або мають адресного споживача), та штраф у розмірі 100 відсотків необґрунтовано одержаної виручки.
Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що до повноважень відповідача віднесено прийняття рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Щодо правомірності призначення та проведення фактичної перевірки (формування правової підстави проведення фактичної перевірки)  то судом першої інстанції вірно зазначено що абзац “в” підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України надає податковому органу повноваження проводити фактичні перевірки на період дії воєнного стану на території України.
Слід зазначити, що загальні порядок призначення, проведення та оформлення фактичних перевірок закріплені в пункті 75.1 статті 75, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, статтях 80-86 ПК України. Ці норми, серед іншого визначають: поняття фактичної перевірки; правові питання, що підлягають з`ясуванню під час проведення фактичної перевірки; порядок призначення фактичної перевірки; загальні підстави призначення фактичної перевірки; вимоги до документального оформлення рішення про призначення фактичної перевірки; умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки; строки проведення фактичної перевірки; матеріали, які, є підставою для висновків під час фактичної перевірки; порядок надання платником податків документів під час проведення   фактичної перевірки; оформлення результатів фактичної перевірки тощо.
Як вже було зазначено, відповідно до підпункту 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України фактична перевірка проводиться за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримання у встановленому законодавством порядку від державних органів або органів місцевого самоврядування інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення; отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме у наказі ГУ ДПС у Волинській області від 05.07.2022 №965-п “Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ “ПТФ “Укр-Петроль” як на підставу для проведення фактичної перевірки зазначено пп.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України, відповідно до якого фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.
Поряд з цим судом першої інстанції вірно зазначено, що під час призначення перевірки податковий орган повинен керуватись підпунктом 69.2 пункту 69, підпунктом 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України під час формування предмету та підстав її проведення, а також витребування та перевірки документів і фіксації її результатів.
Разом з цим суд першої інстанції вірно зазначив, що податковим органом підлягають застосуванню, поряд із указаними спеціальними нормами, загальні норми, які наводились вище.
Як вірно зазначено судом першої інстанції у зв`язку із складною економічною ситуацією в Україні, введенням воєнного стану, Уряд вживав заходів щодо дотриманням законодавства про ціни та ціноутворення. З огляду на складність ситуації на ринку паливно-енергетичних ресурсів Уряд зобов`язав ДПС вживати відповідних заходів по виявленню недобросовісних продавців, які надміру завищують ціни на товари. ДПС України на виконання доручення Уряду надіслано лист від 10.05.2022 №3799/7/99-00-07-05-07 на адресу регіональних управлінь податкових органів, в тому числі ГУ ДПС у Волинській області (вх.№554/8 від 10.05.2022), в якому повідомлено, що за оперативною інформацією, яка підтверджується отриманими зверненнями громадян на адресу ДПС та інформацією із зовнішніх інтернет-ресурсів, деякі підприємства роздрібної торгівлі пальним на території держави ймовірно здійснюють продаж деяких видів пального, зокрема, через електронні застосунки в мережі Інтернет, без дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, з огляду на що зобов`язано податкові органи проаналізувати роботу мереж роздрібної торгівлі пальним та окремих АЗС регіону на предмет дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін та у разі виявлення фактів порушень законодавства про ціни та ціноутворення провести фактичні перевірки за адресами місць роздрібної торгівлі пальним та/або адресами їх реєстрації з підстав, визначених підпунктом 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.
Окрім цього, 12.05.2022 за вх.№568/8 на адресу ГУ ДПС у Волинській області надійшов лист ДПС України від 11.05.2022 №3869/7/99-00-07-05-03-07, як доповнення до листа ДПС від 10.05.2022 №3799/7/99-00-07-05-07, в якому повідомлено, що проведеним аналізом інформації, що міститься в СОД РРО ДПС про проведені розрахункові операції відповідно до фіскальних чеків продажу пального через РРО в період з 16.04.2022 по 10.05.2022 виявлено 1302 місця роздрібної торгівлі пальним, де здійснювався продаж бензинів автомобільних та дизельного палива з порушенням законодавства про ціни та ціноутворення  з перевищенням граничного рівня торгівельної надбавки, встановленої Постановою №1236, у зв`язку з чим зобов`язано, в тому числі і ГУ ДПС у Волинській області, забезпечити проведення фактичних перевірок міць роздрібної торгівлі пальним, згідно з додатком №1 до цього листа, які допустили порушення законодавства про ціни та ціноутворення. При цьому, у додатку №1 до листа від 11.05.2022 №3869/7/99-00-07-05-03-07 зазначено, зокрема, ТзОВ “ПТФ “Укр-Петроль”, адреса господарської одиниці: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 1а.
ГУ ДПС у Волинській області на  підтвердження правової підстави проведення фактичної перевірки ТзОВ “ПТФ “Укр-Петроль” подано вказані листи, які суд першої інстанції вірно взяв до уваги як такі, що підтверджують підставу для проведення фактичної перевірки, а саме у зв`язку з отриманням у встановленому законодавством порядку від державного органу інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства про ціни і ціноутворення, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Також апеляційний суд погоджується з судом першої інтсанції, що відсутність посилання в наказі ГУ ДПС у Волинській області від 05.07.2022 №965-п “Про проведення фактичної перевірки СГ ТОВ “ПТФ “Укр-Петроль” на вказані вище листи ДПС України, як на підставу для проведення фактичної перевірки, не є безумовною підставою для визнання такої перевірки протиправною та скасування оскаржуваного рішення, винесеного за результатами такої перевірки. Зазначені недоліки наказу від 05.07.2022 №965-п, на думку суду, не призводять до відсутності правових наслідків такої перевірки. При цьому, позивач  не скористався правом подання заперечень до акта перевірки, в тому числі шляхом звернення до податкового органу про надання платнику податків детальної інформації про підстави проведення перевірки, які перевірені судом у ході розгляду справи. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що здійснення такого виду заходу контролю, як в спірній ситуації, було не правом ГУ ДПС у Волинській області, а його обов`язком, тому відсутність в наказі про призначення фактичної перевірки детальної інформації про підстави проведення фактичної перевірки не можуть ставити під сумнів легітимність заходу вцілому, якщо такий захід здійснювався на законній підставі.
Як вже було зазначено, відповідно до підпункту 69.27 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України у разі якщо платник податків не погоджується з виявленими під час фактичної перевірки порушеннями законодавства про ціни і ціноутворення, він надсилає свої зауваження до органу, уповноваженого приймати рішення про застосування адміністративно-господарських санкцій за порушення вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.
Разом з тим суд першої інстанції вірно зазначив, що доказів надіслання таких зауважень до ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області щодо виявлених під час фактичної перевірки порушень законодавства про ціни і ціноутворення позивач суду не надав. 
Поряд з цим актом перевірки від 11.07.2022 №2482/03-20-07-05/41579579 згідно інформації фіскальних звітних чеків по РРО встановлено реалізацію пального за цінами вищими граничних роздрібних цін на пальне та встановленого рівня торгівельної надбавки на окремі види палива у період з 16.03.2022 по 19.05.2022, про що деталізовано зазначено у Додатках до акту перевірки. В результаті порушення вимог законодавства, зокрема, щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін ТзОВ “ПТФ “Укр-Петроль” необґрунтовано одержано виручку в сумі 210 089,40 грн.
З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що під час проведення фактичної перевірки ГУ ДПС у Волинській області діяло на підставі та у межах своїх повноважень, відповідно до вимог чинного на період виникнення спірних правовідносин законодавства, а зафіксовані в акті перевірки від 11.07.2022 №2482/03-20-07-05/41579579 та документально підтверджені обставини стали підставою для прийняття відповідачем рішення від 09.08.2022 №47-Р про застосування адміністративно-господарських санкцій у загальній сумі 420   178,80 грн у вигляді вилучення у ТзОВ “ПТФ “Укр-Петроль” в дохід державного бюджету необґрунтовано одержаної виручки в розмірі 210 089,40 грн та застосування штрафу у розмірі 210 089,40 грн. (100 відсотків необґрунтованої виручки).
Враховуючи наведене вище колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308. 311. 315. 316. 321.328 КАС України, суд,-

                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма "Укр-Петроль" залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 17 січня 2023 року у справі №140/6750/22 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Н. В. Бруновська