ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5561/23 Справа № 203/3713/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дубіжанська Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Канурна  О. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:
       головуючої судді Канурної О.Д.,
       суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В., 
розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року про передачу до іншого суду цивільної справи № 203/3713/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини (суддя першої інстанції  ОСОБА_3 ), -

В С Т А Н О В И В:

       У вересні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа - Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини. 
       Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини передано за територіальною підсудністю до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. (а.с. 125). 
       Відповідно до ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, роз`єднано та виділено у самостійні провадження.
       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2023 року справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. 
       Не погодившись з указаною ухвалою суду, позивач звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду про передачу справи за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська та передати матеріали справи для розгляду до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.
       Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, постановляючи оскаржувану ухвалу про передачу справи за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська не врахував, що згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.
04 травня 2023 року матеріали цивільної справи № 203/3713/22 надійшли до Дніпровського апеляційного суду.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2023 року залишено без руху.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року справу призначено до розгляду.
Копію ухвали про призначення справи до розгляду апелянт отримав 11 серпня 2023 року на їх електронні адреси.
Сторони повідомлені про розгляд справи на сайті «Судова влада». 
       Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
       Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Передаючи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради про визначення місця проживання дитини за підсудністю до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська, Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська виходив з того, що відповідачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до підсудності Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.
       Колегія суддів не погоджуєтьсяз таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
       Як передбачено ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
       Згідно зі ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
       Відповідно п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
       Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.
       Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.
       Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
       Частиною 1 статті 23 ЦПК України передбачено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.
       Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, суд повинен перевірити належність справ до його юрисдикції (предметної та суб`єктної) та підсудності (територіальної юрисдикції).
       Територіальна юрисдикція визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції.
Пунктом 1 частиною 1 статті 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до частини 1 статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Як вбачається із інформації Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 6/5-5343 від 31.10.2022 року, згідно даних реєстру територіальної громади м. Дніпра та картотеки з питань місця проживання осіб, відсутні відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 124). 
       Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. 
       З матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до суду з позовом про стягнення аліментів та встановлення місця проживання дитини. Його позовні вимоги було роз`єднано та в ухвалі Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2023 року зазначено про те, що за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів провадження відкрито.
       На думку колегії суддів саме ці обставини свідчать про доцільність розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини саме Красногвардійським районним судом.
       Серед іншого апеляційний суд звертає увагу суду першої інстанції на положення статті 32 ЦПК України, якими передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.
       Таким чином, судом було порушено норми ст. 32 ЦПК України, та порушено право позивача на доступ до правосуддя.
       Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
       Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.
       Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
       Судом не враховано пункт 36 рішення Європейського суду з прав людини «Голдер проти Сполученого Королівства», оскільки суд не здійснив остаточного вирішення справи через заявлений ним брак компетенції. Згідно пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини «Кутіч проти Хорватії» право на доступ до суду включає не тільки право ініціювати судове провадження, але й право одержати вирішення справи судом. Відсутність вирішення судом справи становить порушення права на доступ до суду (пункт 31 рішення у справі «Ганчі проти Італії»).
       Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
       Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).
       Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).
       Згідно із статтею 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Оскільки судом першої інстанції не взято до уваги положення ст. 32 ЦПК України та постановлено ухвалу без з`ясування належним чином усіх обставин, які мають значення по справі, що призвело до помилкового вирішення питання підсудності, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Керуючись ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 30 січня 2023 року скасувати.
Цивільну справу №203/3713/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини направити до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для продовження розгляду.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                        О.Д. Канурна

                                                                       Т.В. Космачевська

                                                                               О.В.Халаджи