УХВАЛА

03 серпня 2023 року 
м. Київ
справа № 420/5620/22
адміністративне провадження № К/990/21822/23  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року 
у справі №420/5620/22
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту патрульної поліції, 
третя особа - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції 
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ ДПП від 10 березня 2022 року за №146 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення»;
- визнати протиправним та скасувати наказ ДПП від 11 березня 2022 року за №602о/с про звільнення зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення, з 11 березня 2022 року відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі Наказу ДПП від 10 березня 2022 року за №146;
- поновити його на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення по управлінню патрульної поліції в Одеській області з 12 березня 2022 року;
- стягнути з ДПП на його користь середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 12 березня 2022 року до дня фактичного поновлення на посаді (службі);
- визнати протиправною бездіяльність ДПП, яка полягає у не призначенні та не виплаті йому додаткової винагороди в розмірі 30   000 грн щомісячно;
- зобов`язати ДПП нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду в розмірі 30   000 грн щомісячно, з розрахунку фактично відпрацьованих днів з 24 лютого 2022 року по день звільнення зі служби.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано наказ ДПП від 10 березня 2022 року за №146 «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення».
Визнано протиправним та скасовано наказ ДПП від 11 березня 2022 року за №602о/с про звільнення зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення, з 11 березня 2022 року відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», на підставі Наказу ДПП від 10 березня 2022 року за №146.
Поновлено позивача на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення по управлінню патрульної поліції в Одеській області з 12 березня 2022 року.
Стягнуто з Департаменту патрульної поліції на користь позивача грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 12 березня 2022 року по 19 квітня 2023 року (включно) у загальному розмірі 212 722,16 грн (без урахування обов`язкових платежів).
Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції, яка полягає у не призначенні та не виплаті позивачу додаткової винагороди в розмірі 30   000 грн за відпрацьований час.
Стягнуто з відповідача на користь позивача додаткову винагороду за період з 24 лютого 2022 року - 11 березня 2022 року включно в сумі 16   000 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10   000 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
19 червня 2023 року Департамент патрульної поліції вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2022 року у справі №420/5620/22.
Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2023 року визнано неповажними, зазначені Департаментом патрульної поліції, підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, а касаційну скаргу залишено без руху та необхідністю подати клопотання із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.
Запропоновано скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії ухвали усунути недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
12 липня 2023 року до Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання, в якому скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням причин пропуску цього строку. 
Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на касаційне оскарження, відповідач зазначає, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку на можливість поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення у разі звернення учасника справи до Верховного Суду з касаційною скаргою на підставі частини першої статті 329 КАС України.
Крім того скаржник наголошує про вжиття ним заходів щодо усунення недоліків касаційної скарги, що слугували підставою для її повернення. Скаржник зазначає, що вже звертався до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою, проте ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2023 року касаційну скаргу було  повернуто скаржнику та роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Перевіряючи доводи, якими скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на касаційне оскарження в заяві, яке надійшло до Верховного Суду 12 липня 2023 року, Судом з`ясовано наступне.
Відповідно до вимог частини третьої    статті 329 КАС України  строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених  частиною п`ятою    статті 333 цього Кодексу.
Суд звертає увагу скаржника, що приписами    статті 44 КАС України  встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями    КАС України  чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
При цьому Верховний Суд окремо наголошує, що при вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження Суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу, а саме з моменту закінчення встановленого  КАС України  строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше та з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою.
Разом з цим, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник не зазначає обставин, які позбавляли його можливості привести свою касаційну скаргу у відповідність до  статті 330 КАС України. При цьому, такі дії залежали виключно від скаржника.
Також суд касаційної інстанції зазначає, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою до Верховного Суду в найкоротші строки.
Крім цього Суд констатує, що подання касаційної скарги вдруге лише 13 червня 2023 року, тобто через 18 днів з моменту, коли особа дізналася про повернення судом поданої нею вперше касаційної скарги, не свідчить про намір добросовісної реалізації належного особі права на касаційне оскарження судового рішення та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги.
Також Суд акцентує вагу на тому, що органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Департаментом патрульної поліції не наведено поважних причин пропуску на касаційне оскарження, не надано доказів щодо вжиття заходів для повторного подання касаційної скарги у найкоротші строки після її повернення, не обґрунтовано зволікання з повторним поданням касаційної скарги.
Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений  статтею 329 КАС України, відповідачем не наведено.
Станом на день постановлення цієї ухвали на виконання ухвали Верховного Суду від 04 липня 2023 року, будь-яких інших заяв чи клопотань від скаржника до суду не надходило.
Тому, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.
Згідно пункту 4 частини першої  статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
Керуючись статтями  3,  329,  333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
1. В задоволені заяви Департамента патрульної поліції від 12 липня 2023 року про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у справі №420/5620/22.
3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук Ж.М. Мельник-Томенко   Н.М. Мартинюк