Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/350/23 Головуючий у суді І-ї інстанції Стручкова Л. І. 
Категорія - 130  Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Мунтяна Володимира Івановича на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 липня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стрілець військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 536 гривень 80 копійок.
Крім того, вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі за ст.124 КУпАП, закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ч.7 ст.38 КУпАП,
за участю: 
захисника – Мунтяна В.І., ( в режимі відео конференції),
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 липня 2023 року,  ОСОБА_1  визнаний винуватим у тому, що він 05.02.2023 року об 00 год. 15 хв. в м. Олександрія, Кіровоградської області, по вул. Козацька, біля будинку 79, керуючи транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, скоїв наїзд на паркан та будівлю (гараж). Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п п. 12.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Крім того, 05.02.2023 року об 00 год. 15 хв. в м. Олександрії Кіровоградської області, по вул. Козацька, біля будинку 79, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані, хитка хода, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, захисник Мунтян В.І., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову міськрайонного суду про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі закрити.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що на його думку постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.
Так дійсно 05.02.2023 року ОСОБА_1 приблизно об 00 год. 15 хв. в м. Олександрії, Кіровоградської області, перебував по вул. Козацька, біля будинку 79, біля, транспортного засобу «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 разом за своєю знайомою ОСОБА_2 в якості пасажира.
Однак вказаним автомобілем він не керував. Вказаним автомобілем керував інший чоловік, який втік з місця ДТП.
ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак відразу на місці повідомив працівників поліції, що автомобілем не керував. Вказане підтверджується відеозаписом подій та показами свідків.
Захисник зазначає, що допитана в ході судового засідання ОСОБА_2 пояснила, що 04.02.2023 року дізналася, що її знайомий ОСОБА_1 приїхав із під ОСОБА_3 у відпустку, домовились з ним про зустріч. 04.02.2023 року близько 18:00 год. вона прийшла зустрітися з ним на гараж в район БАМу, неподалік церкви. Хлопці випивали, жарили шашлики. Коли зібралися додому, ОСОБА_1 сказав, що їх відвезе додому чоловік на ім`я ОСОБА_4 . Вона разом з ОСОБА_1 сіли на заднє сидіння в автомобіля сірого кольору, марку машини не знає. Коли їхали водій не справився з керуванням та врізались в гараж, після чого ОСОБА_4 вискочив з машини і втік, вони з ОСОБА_1 сиділи позаду. З будинку вийшли люди, викликали поліцію, вона пішла додому коли поліція вже була на місці події. Вона казала поліції, що за кермом був ОСОБА_4 .
Захисник звертає увагу на те, що вказане також підтверджує потерпіла власниця гаражу ОСОБА_5 яка подала до суду заяву, що відносно ОСОБА_1 будь яких претензій не має.
В судовому засіданні 26 липня 2023 року він просив оголосити перерву для виклику та допиту до суду безпосередньо власника транспортного засобу який керував автомобілем, явку якого забезпечив би самостійно, однак в задоволені вказаного клопотання було відмовлено. На жаль для надання пояснень до суду також не з`явились опитані працівниками поліції - свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які також підтвердили перебування ОСОБА_1 в якості пасажиру автомобіля.
З наведених підстав захисник вважає, що відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом тягне за собою відсутність складу адміністративного правопорушення (ст. 130 КУпАП), навіть якщо особа перебувала у стані сп`яніння (алкогольного, наркотичного чи іншого або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції).

Вивчивши матеріали справи, заслухавши захисника у підтримку апеляційних вимог та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Частина 1 ст. 130 КупАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України №1306 від 10 жовтня 2001 року (з послідуючими змінами і доповненнями) водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже ОСОБА_1 , який реалізував своє право володіти і керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Судом першої інстанції встановлено, що 05.02.2023 року об 00 год. 15 хв. в м. Олександрія, Кіровоградської області, по вул. Козацька, біля будинку 79, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, скоїв наїзд на паркан та будівлю (гараж). Внаслідок ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п п. 12.1 Правил дорожнього руху України. 
Також встановлено, що 05.02.2023 року об 00 год. 15 хв. в м. Олександрії Кіровоградської області, по вул. Козацька, біля будинку 79, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані, хитка хода, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
За таких обставин районний суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 12.1, 2.5 ПДР України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені вказаних адміністративних правопорушень підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується доказами, а саме: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 023606 від 05.02.2023 року;
- схемою місця ДТП від 05.02.2023 року;
-письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_5 від 05.02.2023 року.
Крім того, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 157777 від 05.02.2023 року;
-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зазначили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в закладах охорони здоров`я;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився пройти огляд, підписаний ОСОБА_1 , свідками та поліцейським;
-відеозаписом з боді-камери поліцейського, на якому відображено обставини зазначені у протоколі.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб, а тому будь-які сумніви у їх достовірності та істинності відсутні.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07 листопада 2015 року; Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06 листопада 2015 року; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені працівниками поліції 05 лютого 2023 року у ОСОБА_1 а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота на відстані, хитка хода, порушення координації рухів, в розумінні розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а у разі незгоди особи з результатом або відмови від такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
Отже, зі змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції вбачається, що при прийнятті рішення суд першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно проаналізував зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного й законного висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушеннь, передбачених ст. 124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не відповідає дійсності, оскільки такі доводи спростовуються наявним в матеріалах справи доказами, зокрема письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відеозаписом із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) працівника патрульної поліції, на якому чітко зафіксовано, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили, що біля автомобіля інших осіб окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було. Також остання повідомила, що що ОСОБА_1 перебував за кермом авто, а вона випадково нажала йому на ногу. На запитання поліцейського «за ручнік взяла» ОСОБА_1 відповів стверджувально.
Вказане спростовує доводи апеляційної скарги захисника про те, що 05.02.2023 року об 00 год. 15 хв. в м. Олександрія транспортним засобом «Renault Megane», державний номерний знак НОМЕР_2 , керувала інша особа.
Крім того, ані прізвища, ані будь яких анкетних даних вказаної особи, захисник в апеляційній скарзі не зазначає, а тому такі доводи слід визнати надуманими.
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, апеляційний суд дійшов висновку, що твердження захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбаченого, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та відповідно розцінюються, як такі, що спрямовані на уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вищевказаних адміністративних правопорушеннь, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено. Як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати підставою для скасування постанови.
Даючи оцінку доводам, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Апеляційний суд враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ст.124 ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Обраний суддею вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи, вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП, окрім того санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Враховуючи наведене, постанова судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 липня 2023 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду Л.Я. Ткаченко