ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Додаткова постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.08.2023 року          м. Дніпро         Справа №  904/1676/22 
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),        
суддів:  Дармін М.О.,  Кощеєв І.М.
секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.
учасники процесу не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/1676/22
за позовом Комунального підприємства "Ритуальна служба" Нікопольської міської ради
до ОСОБА_1 
про стягнення збитків у розмірі 500 760, 00 грн.
ВСТАНОВИВ:
Позивач - Комунальне підприємство "Ритуальна служба" Нікопольської міської ради звернувся до ОСОБА_1 із позовом про стягнення збитків у розмірі 500 760,00 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 року у справі № 904/1676/22 позов задоволено.
Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Ритуальна служба" Нікопольської міської ради 500      760, 00 грн - збитків, 7 511, 40 грн - витрат по сплаті судового збору. 
Не погодившись з рішенням суду, відповідач – ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 року по справі №904/1676/22 та постановити нове рішення, яким залишити позов без розгляду. 
     Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2023 року апеляційну скаргу       ОСОБА_1 – задоволено частково. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі № 904/1676/22 - скасовано. Позовну заяву Комунального підприємства "Ритуальна служба" Нікопольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 500 760,00 грн.- залишено без розгляду.           
     17.07.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення  судових витрат у вигляді сплаченого  судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у сумі 11 267, 10 грн. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.08.2023 року розгляд заяви ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 у справі №904/1676/22 призначено в судове засідання на 22.08.2023 об 09:00 год.   
          Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
   Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених             ст.  42 ГПК  України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні. 
Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, заявник – ОСОБА_1 посилався на те, що при винесенні постанови Центральним апеляційним господарським судом залишилось невирішеним  питання розподілу судових витрат, а саме:  судового збору за подачу апеляційної скарги.
Розглянувши дану заяву, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.
            Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України      суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
3. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
4. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
           5. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення  
           можуть бути оскаржені.
  Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за подачу апеляційної скарги було сплачено 11267,10грн.  судового збору (а.с. 4, т. 2 квитанція № 17 від 16.03.2023року, виписка про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України а.с.23, т.2), проте, при винесенні 21.06.2023 року постанови Центральним апеляційним господарським судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат відповідно до     ст.129 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до  статті 129 ГПК України,   інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Статтею 130 Господарського процесуального кодексу України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, у разі залишення позову без розгляду.
Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129 - 130 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною (така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17).
У разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Отже відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому з залишенням позову без розгляду.
Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема судового збору, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.
Водночас Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі №910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі №922/2017/17, від 14.03.2023 у справі №911/1201/22, очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, частина п`ята статті 130 Господарського процесуального кодексу України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.
Як вбачається з матеріалів справи,  відповідач  поніс витрати на  сплату судового збору у суді апеляційної інстанції внаслідок  ухвалення  відносно нього  рішення суду першої інстанції на підставі  поданого  позивачем позову,  а тому, в даному  випадку,   саме   такі  дії позивача, на думку колегії суддів, надають підстави  для застосування  положень ч. 5 ст. 130 ГПК України.
При  цьому, відповідачем були дотримані положення ч. 6 ст. 130 ГПК України, оскільки про  розподіл  судових витрат ним було заявлено у   своїх поясненнях від  26.04.2023  року,  та від 15.06.2023 року ( л.с. 107 т. 2)
          Оскільки Центральний апеляційний господарський суд   задовольнив  частково апеляційну  скаргу  та рішення суду першої інстанції скасував,  то на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню  судові витрати    за розгляд   справи  у суді апеляційної інстанції  у сумі 11267,10 грн. сплаченого ним судового збору.

Керуючись ст.ст.129, 244,281 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі                                    № 904/1676/22   - задовольнити .
        Ухвалити додаткову постанову   по справі наступного змісту. 
Стягнути з Комунального підприємства "Ритуальна служба" Нікопольської міської ради (код ЄДРПОУ 25012889) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 11267,10 грн.  судового збору за розгляд   справи  у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 327 ГПК України видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Додаткову постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.
          Повний текст додаткової постанови підписано 24.08.2023 року.

Головуючий суддя                                                                                      О.В. Березкіна

Суддя                                                                                                М.О.Дармін 

Суддя                                                                                                            І.М.Кощеєв