Номер провадження: 33/813/1169/23
Номер справи місцевого суду: 521/8533/23 
Головуючий у першій інстанції Засядьвовк О. Д. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання – Бойко В.В., особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представників особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Бойко О.Г., Палатної Н.А., представника Одеської митниці – Кептене Д.А., розглянувши апеляційну скаргу представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Бойко О.Г. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.05.2023, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, приватного підприємця, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт гр. України НОМЕР_1 видано 15.05.2015 року, орган що видав 5116,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.05.2023 року ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено стягнення, відповідно до санкції статті, у виді штрафу в розмірі 696903 гривні 23 копійки, з конфіскацією в дохід держави 17400 доларів США та 1560 євро, які вилучені згідно протоколу про порушення митних правил №0508/50000/23 від 00 березня 2023 року.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 гривень 80 копійок.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил вбачається, що 20.03.2023 року о 01:16 годині в зону митного контролю пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» відділу митного оформлення №1 митного поста Білгород-Дністровський» Одеської митниці по смузі руху «червоний коридор» прибув рейсовий автобус «MERCEDES-BENZ», сполученням Одеса-Кишинів, державний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова, який прямував з України до Молдови, під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_2 . Пасажиркою їхала громадянка України ОСОБА_1 .
Під час прикордонно-митного контролю, спільно з інспектором ДПСУ Кисіль Є.М. та головним державним інспектором ОВ-4 УБК та ПМП Колосовим В.В. рейсового автобуса «MERCEDES-BENZ», сполученням Одеса- Кишинів, державний номер ZZX141, країна реєстрації Молдова, особистих речей пасажирів, у громадянки ОСОБА_1 , серед особистих речей, в жіночій сумці чорного кольору, а саме в косметичці білого кольору було виявлено іноземну валюту загальною сумою 17400 доларів США, яка була загорнута у фольгу срібного кольору, а також іноземну валюту загальною сумою 1560 євро, що була загорнута в хустку червоного кольору, які належать громадянці України ОСОБА_1 . Дані суми іноземних валют, а саме 17400 доларів США та 1560 євро не були усно заявлені громадянкою України ОСОБА_1 .
Виявлена валюта не була заявлена громадянкою України при усному опитуванні, не була письмово записана до митної декларації, та переміщувалась нею через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у спосіб, що утруднює її виявлення, шляхом приховування останньої, загальною сумою 17400 доларів США, яка була загорнута у фольгу срібного кольору, а також іноземну валюту загальною сумою 1560 євро, що була загорнута в хустку червоного кольору.
За даним фактом 20.03.2023було складено протокол про порушення митних правил №0508/50000/23 у відношенні громадянки ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст. 483 МК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

На дану постанову представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Бойко О.Г. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Доводи обґрунтовує тим, що огляд ручної поклажі з відповідним актом не складався, що свідчить про добровільне повідомлення ОСОБА_1 щодо наявної валюти та її пред`явлення, а не виявлення валюти нібито інспектором митниці. Зазначає, що ОСОБА_1 не приховувала валюту та в неї не було будь-якого на це наміру, а лише хотіла належним чином здійснити її безпечне перевезення. При виході з автобусу сумку з валютою не залишала та не ховала, а навпаки взяла з собою та пред`явила інспектору митниці. Крім того, вказує, що діючим законодавством дозволений вивіз фізичною особою валюти без декларування в еквіваленті 10000 євро, проте у неї були вилучені усі наявні кошти у загальній сумі 17400 доларів США та 1560 євро. Зазначені кошти в еквіваленті 10000 євро їй не залишили.
В поясненнях до апеляційної скарги представник особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Палатна Н.А. зазначила, що у ОСОБА_1 були відсутні підстави для приховування грошових коштів, оскільки вони були отримані нею у законний спосіб, через зняття з власного банківського рахунку коштів, отриманих за продаж 30.09.2022 року садового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , а також від підприємницької діяльності, та переведені у готівкову форму через банківські установи, що підтверджено відповідними належними доказами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її представників Бойко О.Г., Палатної Н.А., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника Одеської митниці – Кептене Д.А., який частково підтримав апеляційну скаргу та просив перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 483 на ч. 1 ст. 471 МК України, прихожу до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП - апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положення ст. 487 МК України передбачають, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, визнаючи винною ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції всупереч вимогам статей 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП, статей 486, 489 МК України належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернув уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення незаконного рішення.
Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про порушення митних правил №0508/50000/23 від 20.03.2023 р.; письмовими поясненнями ОСОБА_1 ; фототаблицею до протоколу; описом предметів; доповідною запискою інспектора митниці.
Однак апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази не можна вважати достатніми, належними та такими, що доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, виходячи з наступного.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Положеннями ст. 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Отже, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до матеріалів справи, а саме протоколу про порушення митних правил, вбачається, що 20.03.2023 року о 01:16 годині в зону митного контролю пункту пропуску «Маяки-Удобне-Паланка» відділу митного оформлення №1 митного поста Білгород-Дністровський» Одеської митниці по смузі руху «червоний коридор» прибув рейсовий автобус «MERCEDES-BENZ», сполученням Одеса-Кишинів, державний номер НОМЕР_2 , країна реєстрації Молдова, який прямував з України до Молдови, під керуванням громадянина Молдови ОСОБА_2 . Пасажиркою їхала громадянка України ОСОБА_1 .
Під час прикордонно-митного контролю, спільно з інспектором ДПСУ ОСОБА_3 та головним державним інспектором ОВ-4 УБК та ПМП Колосовим В.В. рейсового автобуса «MERCEDES-BENZ», сполученням Одеса- Кишинів, державний номер ZZX141, країна реєстрації Молдова, особистих речей пасажирів, у громадянки ОСОБА_1 , серед особистих речей, в жіночій сумці чорного кольору, а саме в косметичці білого кольору було виявлено іноземну валюту загальною сумою 17400 доларів США, яка була загорнута у фольгу срібного кольору, а також іноземну валюту загальною сумою 1560 євро, що була загорнута в хустку червоного кольору, які належать громадянці України ОСОБА_1 .
Виявлена валюта в сумі 17400 доларів США та 1560 євро не була заявлена громадянкою України при усному опитуванні, не була письмово записана до митної декларації, та переміщувалась нею через митний кордон України з приховуванням від митного контролю у спосіб, що утруднює її виявлення, шляхом приховування останньої.
Згідно пояснень наданих ОСОБА_1 та її представниками в суді апеляційної інстанції вбачається, що ОСОБА_1 прибула на автобусі в зону митного контролю пункту пропуску по смузі «червоний коридор», де ніхто не повідомляв про необхідність декларування валюти понад 10000 євро, та не запропонували з цього приводу заповнити декларацію. Далі ОСОБА_1 зі своєю ручною поклажею (жіночою сумкою) вийшла з автобуса для проведення огляду валізи, яка знаходилася в багажному відділенні.
Після огляду валізи, на запитання інспектора митниці про вміст її жіночої сумки, ОСОБА_1 повідомила про наявність у неї в сумці 17400 доларів США та 1560 євро, та особисто показала їх у своєї сумці. Таким чином, ОСОБА_1 усно заявила про наявність у неї зазначеної валюти.
Незважаючи на це, інспектор митниці, не роз`яснив правила вивезення валюти через митний кордон та не надав можливість задекларувати зазначену валюту, та одразу провів ОСОБА_1 до службового приміщення, де склав зазначений протокол про порушення митних правил, вказавши про нібито виявлення незадекларованої валюти, що не відповідає дійсності. При цьому, акт огляду ручної поклажі не складався, що свідчить про добровільне повідомлення ОСОБА_1 наявної валюти та її пред`явлення, а не виявлення валюти нібито інспектором митниці.
Щодо загортання 17400 доларів США у фольгу срібного кольору та 1560 євро у хусточку,  ОСОБА_1 пояснила, що гроші знаходились в косметичці і потребували відокремлення від косметичних предметів (таких як помада, ножиці, туш) для захищення від пошкодження і забруднення. Це було зроблено як в цілях зберігання, так і в цілях гігієни, що цілком розумно і обґрунтовано під час тривалого перебування в дорозі з необхідністю чисельних пересадок. Грошові кошти, які знаходились у косметичці ОСОБА_1 , були згруповані та окремо упаковані за ознаками іноземної валюти, перетягнуті резинкою з надписами кожної суми, що також не могло ускладнювати інспекторам виявлення готівки.
Крім того, у неї були відсутні підстави для приховування грошових коштів, оскільки вони були отримані нею у законний спосіб, через зняття з власного банківського рахунку коштів, отриманих за продаж 30.09.2022 року садового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , а також від підприємницької діяльності, та переведені у готівкову форму через банківські установи.
В судовому засіданні апеляційного суду, представник митниці частково визнав апеляційну скаргу та пояснив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки  ОСОБА_1 не приховувала грошові кошти від митного контролю, тому її дії слід перекваліфікувати з ч. 1 ст. 483 на ч. 1 ст. 471 МК України, а саме порушення порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Частиною 1 статті 483 МК України встановлено адміністративну відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Аналіз даної норми права дає підстави вважати, що встановлений національним законодавством порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України є об`єктом порушення митних правил за ст. 483 МК України. Об`єктивною стороною зазначеного правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України. Під дією мається на увазі активна поведінка (вчинок) особи, в якій відображена зовні її воля і, що спрямована на спричинення певних негативних наслідків.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України або вивезти за межі території України з порушенням встановленого порядку.
Згідно роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» порушення митних правил, відповідальність за яке встановлена ст. 483 МК України, може бути вчинене лише умисно.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 умисел на вчинення адміністративного правопорушення не мала, вона не вчиняла дії спрямовані на приховування коштів, тобто в даному випадку відсутня суб`єктивна сторона ч. 1 ст. 483 МК України.
Одночасно, апеляційний суд зауважує, що порядок вивезення готівки за кордон регулюється Законом України «Про валюту та валютні цінності». Ст. 8 Закону передбачено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10000 євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам, у порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким чином письмовому декларуванню підлягав залишок від загальної суми готівки, належної ОСОБА_1 , за вирахуванням суми еквівалентної 10000 євро.
Крім того, у судовому засіданні встановлено, що грошові кошти, які були вилучені у ОСОБА_1 отримані нею у законний спосіб, через зняття з власного банківського рахунку коштів, отриманих за продаж 30.09.2022 року садового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , а також від підприємницької діяльності, та переведені у готівкову форму через банківські установи, що підтверджується договором купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки від 30.09.2022 року, квитанціями про зняття готівки від 30.09.2022 року, договором про надання банківських послуг №131952 від 30.09.2022 року, випискою з єдиного державного реєстру фізичної особи підприємця, відомостями з Державного реєстру про суми виплачених доходів (а.с. 30-38).
З урахуванням відсутності факту правопорушення ОСОБА_1 та – як наслідок – відсутності законних підстав, застосування конфіскації предметів при порушенні митних правил (в даному випадку - грошових коштів в іноземній валюті) є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки такі дії фактично є незаконним вилученням майна даної громадянки, а спроба агентів держави після незаконного вилучення майна громадянки накласти на неї ж ще й стягнення у розмірі, еквівалентнім вартості вилученого майна не може розцінюватися інакше, як непропорційне, оскільки покладає на неї «індивідуальний надмірний тягар».
Зазначений висновок апеляційного суду повністю узгоджується з усталеною практикою ЄСПЛ.
Так, у рішенні у справі Краєва пpoти України/Кгауеvа v. Ukraine від 13 січня 2022 року (заява №72858/13) Європейський суд з прав людини, констатувавши, що сума штрафу, накладеного на заявницю за порушення митних правил (частина перша статті 483 Кодексу), становила надмірне втручання в ii право власності всупереч вимогам статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зазначив, зокрема, що:
- накладення штрафу як таке становитиме втручання у право, гарантоване абзацом першим статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки воно позбавляє особу, якої це стосується, певної частки майна, а саме суми, яку має бути сплачено (§ 23);
- щоб бути сумісним зі статтею 1 Першого протоколу, захід (втручання) має відповідати трьом умовам: він мас бути правомірним, мати правомірну мету та забезпечувати справедливий баланс між загальним інтересом суспільства й основоположними правами особи (§ 24);
- за частиною першою статті 483 Митного кодексу, згідно з якою заявницю було визнано винною, штраф у розмірі, що дорівнює вартості товару, сам собою є надмірно великою сумою, та конфіскація товару були обов`язковими заходами без жодних винятків. Брак будь-якої дискреції у цьому випадку не дав українським судам можливості оцінити осібну ситуацію, унаслідок чого втрачається сенс будь-якого оцінювання. Суд уже зазначав, що подібна жорстка система не здатна забезпечити потрібний справедливий баланс між вимогами загального інтересу та захистом права власності особи (§ 31).
Європейський суд з прав людини вказав, що для того, щоб відповідати вимозі домірності, суворість санкцій має відповідати тяжкості правопорушень, за які ix призначають. Принцип домірності має бути дотриманий не лише під час визначення норм, які стосуються суворості санкції, а й під час оцінювання тих факторів, що ix має бути взято до уваги, коли визначають санкції (рішення у справі Imeri v. Croatia від 24 червня 2021 року (заява №77668/14),§ 84).
На думку Європейського суду з прав людини, «стаття 1 Першого протоколу вимагає, щоб будь-яке втручання було виправдано домірним стосовно визначеної мети.
Тобто потрібно досягти справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та потребами захисту основоположних прав людини. Потрібного балансу не буде досягнуто, якщо особі або особам, яких це стосується, доведеться нести індивідуальний i надмірний тягар (рішення у справах The Former King of Greece and Others v. Greece (GC) від 28 листопада 2002 року (заява № 25701/94), ECHR 2000-XII, § 79, § 82; Jahn and Others v. Germany (GC) від 30 червня 2005 року (заяви № 46720/99, 72203/01, 72552/01), ECHR 2005-VI, § 81-94)» (рішення у справі Gogitidze and Others v. Georgia від 12 травня 2015 року (заява №36862/05), § 97).
Правових підстав щодо перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 483 на ч. 1 ст. 471 МК України, як зазначено представником Одеської митниці – Кептене Д.А. не має, оскільки Одеською митницею судове рішення не оскаржено, а апеляційний суд розглядає справу в межах складеного протоколу про порушення ОСОБА_1 митних правил №0508/50000/23 від 20.03.2023 та доводів апеляційної скарги.
На підставі вищевстановлених обставин, враховуючи, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь, та те, що під час апеляційного розгляду справи було встановлено те, що ОСОБА_1 не мала наміру вчиняти будь-яких протиправних дій направлених на приховування товару від митного контролю, що свідчить про відсутність прямого умислу на вчинення митного правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Одночасно, апеляційний суд вважає за необхідне іноземну валюту у сумі 17400 доларів США та 1560 євро, вилучених за протоколом про порушення митних правил №0508/50000/23 від 20.03.2023 року повернути власниці, ОСОБА_1 в установленому законом порядку.
Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, статтями 472, 529, 530 МК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Бойко О.Г. – задовольнити.
Постановусудді Малиновського районного суду м. Одеси від 30.05.2023 – скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Іноземну валюту у сумі 17400 доларів США та 1560 євро, вилучених за протоколом про порушення митних правил №0508/50000/23 від 20.03.2023 року повернути власниці, ОСОБА_1 в установленому законом порядку.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов