ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/5024/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року (суддя. Момонт Г.М, повний текст рішення складено 19 грудня 2022 року) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1     
до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради       
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, –

в с т а н о в и в :
                              
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради щодо не проведення перерахунку та не здійснення оплати ОСОБА_1 , щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій за 2022 рік; зобов`язати Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради здійснити перерахунок виплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій за 2022 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з урахуванням раніше виплаченої суми; зобов`язати Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради здійснити оплату ОСОБА_1 недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 05 травня, як учаснику бойових дій за 2022 рік у розмірі 9670,00 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.  
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни. Вказане підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.03.2016.
У вересні 2022 року представник ОСОБА_1 – адвокат Безверха І.П. звернулася до Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради з заявою щодо здійснення перерахунку та виплати невиплаченої частини одноразової грошової допомоги до 5 травня згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
Зі змісту заяви вбачається, що у 2022 році ОСОБА_1 отримав щорічну разову грошову допомогу до 05 травня у розмірі 1491,00 грн.
Листом від 30.09.2022 № В-2135 Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради повідомив, що станом на 27 вересня 2022 року у переліках, наданих для проведення щорічної разової виплати до 5 травня, ОСОБА_1  не значиться, Департаментом соціальної політики Кропивницької міської ради така виплата не проводилася.
Також у вересні 2022 року представник ОСОБА_1 – адвокат Безверха І.П. звернулася до командира Військової частини НОМЕР_2 з заявою щодо здійснення перерахунку та виплати невиплаченої частини одноразової грошової допомоги до 5 травня згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
Листом від 07.10.2022 № 1619 Військова частина НОМЕР_2 повідомила, що остання не нараховувала та не виплачувала ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік.
Вважаючи протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради щодо не проведення перерахунку та не здійснення виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.  
ОСОБА_1 вважає, що допущена бездіяльність суперечить положенням Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993.
Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 № 367-XIV доповнено статтю 12 Закону № 3551-XII частиною 4 в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком». 
Пунктом 20 розділу ІІ Закону України від 28.12.2007 № 107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст вказаної вище статті Закону № 3551-XII викладено в новій редакції, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008 зміни, внесені пунктом 20 розділу ІІ Закону № 107-VI, визнані неконституційними.
Протягом 2012-2014 років на підставі законів України про Державний бюджет України на відповідні роки норми і положення статті 12 Закону № 3551-XII застосовувалися у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 3551-XII фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.
Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначаються Бюджетним кодексом України.
Згідно з підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28.12.2014 № 79-VIII «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» розділ VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Конституційний Суд України Рішенням від 27.02.2020 № 3-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
При цьому Конституційний Суд України у пункті 2.2 мотивувальної частини вказаного Рішення, посилаючись на положення свого Рішення від 22.05.2008 № 10-рп/2008, дійшов висновку, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.
Таким чином на час виникнення спірних відносин Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 відновлено дію статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою, щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Водночас Кабінет Міністрів України постановою «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» № 540 від 07.05.2022 установив, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році учасникам бойових дій виплачується в розмірі 1491,00 грн., тобто у розмірі меншому, ніж це передбачено ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Таким чином у 2022 році одночасно діяли Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та постанова КМУ № 540. 
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 13 червня 2023 року в адміністративній справі № 560/8064/22 зазначила, що висновки, викладені в    раніше ухваленій постанові    Верховного Суду у складі колегії суддів цієї самої палати від 01.12.2022 у справі № 580/2869/22 щодо правомірності нарахування та виплатити щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі, визначеному Порядком № 540, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні, а відтак вважає за необхідне відступити від його висновків щодо застосування положень статті 13 Закону № 3551-XII, частини другої статті 20 Закону № 389-VІІІ, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України та Порядку № 540 у подібних правовідносинах, та дійшла висновків щодо їх застосування у подібних правовідносинах в такий спосіб:
1) держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності без запровадження рівноцінних або більш сприятливих умов соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність (ветеранів війни, учасників бойових дій, осіб з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни), та членів їхніх сімей;
(2)    Бюджетним кодексом України не можна доручати Кабінету Міністрів України встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом регулювання спеціального Закону № 3551-ХІІ;
(3) тимчасове обмеження окремих соціальних пільг особам, які захищають або захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону  № 389-VIII, може відбуватись за умови внесення змін до спеціального Закону № 3551-ХІІ, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів    соціальних гарантій;
(4) Уряд в додатку до Порядку № 540 установив, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом № 3551-XII, зокрема, інвалідам війни здійснюється у розмірах: I групи – 4421 гривня, II групи – 3906 гривень, III групи – 3391 гривня, тобто визначив інші, ніж у вказаному Законі, розміри щорічної допомоги до 5 травня, що свідчить про невідповідність такого нормативного акта Кабінету Міністрів України положенням Закону № 3551-XII, який має вищу юридичну силу, а відтак положення цього Порядку щодо визначення розмірів такої щорічної разової грошової допомоги не можуть бути застосовані у відносинах її виплати у 2022 році;
(5) виплата інвалідам війни щорічної разового грошової допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІV, у таких розмірах:
I    групи    –    десять мінімальних пенсій за віком;
II групи – вісім мінімальних пенсій за віком;
III групи – сім мінімальних пенсій за віком.
Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду до спірних відносин, які виникли у справі, яка переглядається, Судова палата виходила з того, що оскільки на час виплати позивачу у 2022 році щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли положення статті 13 Закону № 3551-XII і Порядку № 540, які по-різному визначають розмір виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, з огляду на положення частини третьої статті 7 КАС України, якою визначаються загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Порядок № 540, а Закон № 3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин.
Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність у ОСОБА_1 права на отримання щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що звертаючись до суду з адміністративним позовом, ОСОБА_1 оскаржував дії відповідача щодо виплати допомоги в неналежному розмірі та просив зобов`язати Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради здійснити перерахунок виплаченої щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня не була здійснена. 
При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що уточненої позовної заяви або заяви про зміну предмету та підстав позову від позивача або його представника не надходило. 
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що в апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що вважала, що ОСОБА_1 було отримано грошову допомогу до 05 травня. Також зазначає, що необізнаність пов`язана з тим, що всі виплати від військової частини надходять з призначенням платежу «Зарплата», а тому помилково вважала, що допомога у розмірі 1491,00 грн. була нарахована разом з заробітною платою.
Натомість суд апеляційної інстанції зазначає, що правнича допомога надавається адвокатом на професійній основі та не може ґрунтуватися на припущеннях представника. Адвокат при підготовці справи до судового розгляду мав обов`язок об`єктивно встановити всі обставини спірних правовідносин задля забезпечення повного захисту прав та законних інтересів свого довірителя.
Більш того, відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.   
З урахуванням встановлених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню в зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту порушеного права.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року в адміністративній справі № 340/5024/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 29 серпня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 29 серпня 2023 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров