ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року	Львів	Справа № 460/29192/22 пров. № А/857/9647/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Національної поліції України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року (головуючий суддя Поліщук О.В., м.Рівне) у справі №460/29192/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
                                         
В С Т А Н О В И В:

10.03.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Рівненській області, в якому просив:  визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Рівненській області в зарахуванні до вислуги років (у календарному обчисленні 22 роки 02 місяці 00 днів) для призначення пенсії ОСОБА_1 стажу у пільговому обчисленні (3 роки 02 місяці 11 днів) за час роботи в УМВС України в Рівненській області та ГУНП в Рівненській області: 25 років 04 місяці 11 днів; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років (у календарному обчисленні 22 роки 02 місяці 00 днів) для призначення пенсії ОСОБА_1 стажу у пільговому обчисленні (3 роки 02 місяці 11 днів) за час роботи в УМВС України в Рівненській області та ГУНП в Рівненській області: 25 років 04 місяці 11 днів та вчинити всі необхідні дії для поновлення його прав у зв`язку з таким зарахуванням.
Позов обґрунтовує тим, що позивач звернувся на адресу Головного управління Національної поліції в Рівненській області з заявою про підготовку та подання відповідних необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області для прийняття рішення щодо призначення йому пільгової пенсії за вислугою років. Однак, відповідачем було відмовлено в оформленні матеріалів для призначення пенсії за вислугу років у з посиланням на відсутність підстав. Вважає таку відмову протиправною та просить суд позовні вимоги задовольнити.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції України в Рівненській області у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, у відповідністю до наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 30.11.2021 №238 о/с "По особовому складу".
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що періоди служби позивача, що дають право на призначення пенсії, зараховуються виключно у календарному обчисленні. При цьому, зарахування до цієї вислуги стажу роботи у пільговому обчисленні чинними законодавством України не передбачено. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
12.07.2023 ( вх. К-28712/23) позивач подав  відзив на апеляційну скаргу. Доводи  відзиву фактично мотивовані доводами адміністративного позову. З підстав, викладених  у відзиві  позивач  просить відмовити у  задоволенні апеляційної скарги. 
У відповідності до частини першої  статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення  з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
Згідно з витягом з наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 30.11.2021 №238 о/с "По особовому складу" майора поліції ОСОБА_1 заступника начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області звільнено зі служби в поліції відповідно до ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію". Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні для виплати у одноразової грошової допомоги становить 22 роки 02 місяці 00 днів, у пільговому - 25 років 04 місяці 11 днів.
Листом від 09.12.2021 за №11/164 Аз Головне управління Національної поліції в Рівненській області повідомило позивачу, що підстави для оформлення і подання визначених Інструкцією про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань документів до органу пенсійного фонду України щодо призначення ОСОБА_1 відповідно до п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відсутні, оскільки вислуга років на день звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 в календарному обчисленні становила 22 роки 02 місяці 00 днів та у пільговому – 25 років 04 місяці 11 днів.
Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області, на адвокатським запит, було надано відповідь аналогічного змісту листом від 29.12.2021 №11/175 Аз.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
Згідно із положеннями частини 2  статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 (Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного     законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з п. "а" ст. 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби      з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Аналізуючи наведені норми, апеляційний суд вказує, що Законом № 2262-ХІІ чітко визначено умови призначення пенсії за вислугою років та види служби і періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Стаття 17-1 Закону № 2262-ХІІ передбачає, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим      Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
17.07.1992 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" (Постанова №393, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Абзацом 3 пункту 1 Порядку № 393 встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду. 
Відповідно до пп."в" п. 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, крім іншого, один місяць служби за півтора місяці: у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.
Аналіз наведених правових норм у поєднанні з положеннями Постанови №393 дає підстави для висновку, що визначальною підставою у питанні можливості пільгового обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років, є наявність законодавчого регулювання, яке передбачає включення зазначеного періоду (строку) до стажу роботи працівників певної категорії для реалізації цими особами права на призначення різних видів пенсій, чи інших соціальних виплат.
Основним актом, на підставі якого здійснюється таке регулювання є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Можливість пільгового обчислення періоду проходження військової служби є похідною від визначальної підстави і має пов`язуватися не з категорією працівників, що реалізують право на пенсію за вислугу років, а зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті проходження служби в певний, визначений у законодавчому порядку період часу. Така можливість передбачена Постановою №393.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом і у постанові від 28.09.2022 у справі № 813/1263/18.
Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів зазначає, що зі змісту наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 30.11.2021 №238 о/с "По особовому складу" випливає, що пільгова вислуга років позивача на день звільнення складає 25 років 04 місяці 11 днів.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що стаж служби у пільговому обчисленні позивача підлягає зарахуванню до вислуги років відповідно до Постанови № 393, а тому відповідач зобов`язаний врахувати до стажу служби ОСОБА_1 і пільговий стаж, який дає право на призначенні пенсії, оскільки пільгова вислуга має враховуватися при призначенні пенсій згідно п. "а" ч.1 ст.12 Закону № 2262-ХІІ.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року у справі № 460/29192/22 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний