Дата документу 17.07.2023 Справа № 336/5848/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 336/5848/19                                            Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/1360/23 Зарютін П.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2023 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       Головуючого:                Бєлки В.Ю.
               Суддів:                        Онищенка Е.А.
                                               Трофимової Д.А.

       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
       У вересні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 22.07.2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5 000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішення банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. 
Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.
Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленого договором.
Відповідач своєчасно та належним чином не виконує умови договору, в результаті чого, станом на 30 червня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 41 182,06 коп., яка складається з: 4 992,38 грн. - заборгованість за кредитом, 33 990,53 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до умов договору 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 1 949,15 грн. - штраф (процентна складова). 
Зазначає, що відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплачує та продовжує ухилятись від виконання зобов`язання. 
Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.07.2008 року у загальному розмірі 41 182,06 грн. та стягнути судові витрати по справі.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2019 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 22.07.2008 року на загальну суму 41 182,06 грн. та судовий збір у сумі 1 921 грн. 
        У апеляційній скарзі  ОСОБА_1  зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі, з невідповідністю висновків суду обставинам справи. Залишилось поза увагою, що підписана анкета - заява не свідчить про укладання саме кредитного договору, не містить інформації про його істотні умови, відсутня інформація про вид картки. Наданий розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позові. Не надано доказів, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що відповідно до укладеного договору від 22.07.2008 року між АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем, останній отримав кредит у вигляді первісно встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000 грн. на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом обумовлених тарифами названого банку відсотків - 36 % річних. 
Крім того, сторони згідно Умов та Правил надання банківських послуг домовилися і про сплату визначених в останніх пені та штрафів за порушення виконання грошових зобов`язань.
У зв`язку з невиконанням умов вищезазначеного кредитного договору у відповідача станом на 30.06.2019 року перед позивачем утворилась заборгованість у загальному розмірі 41 182,06 грн., що підтверджується доданим до позову розрахунком із зазначенням всіх складових виниклої заборгованості та їх розмірів: 4 992,38 грн. - заборгованість за кредитом, 33 990,53 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а також 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1 949,15 грн. - штраф (процентна складова).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею).
Виходячи з наведеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача підтверджені матеріалами справи та наданими доказами і підлягають задоволенню.
Доводи викладені у апеляційній скарзі стосуються лише міркувань відповідача та заперечень наданих доказів, при цьому не наведено жодних доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції. 
Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2019 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 17 липня 2023 року.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка
                                                       
Судді:                                                                Е.А. Онищенко

                                                                       Д.А. Трофимова