ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

           06 липня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/60/23	

Головуючий суддя І інстанції – Кравчук О.В. 

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу      ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року в адміністративній справі №340/60/23 за позовом   ОСОБА_1  до  Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Олександрійської районної військової адміністрації Кіровоградській області, які полягають у зменшенні розміру щорічної разової грошової допомоги ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 5 травня 2022 року;
- зобов`язати Управління соціального захисту населення Олександрійської районної Військової адміністрації Кіровоградській області, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щорічної разової грошової допомоги за 5 травня 2022 року, як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з урахуванням раніше виплаченої суми. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1  було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1  звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що останній має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплаченої суми, а саме 8179,00 грн.
Відзив від відповідача а адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  вважає, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції,  ОСОБА_1  є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
Позивач включений до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, за соціальною ознакою відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та отримує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", перебуваючи на обліку в Управлінні соціального захисту населення Олександрійської РДА Кіровоградської області. 
У 2022 році відповідач виплатив позивачу як учаснику бойових дій разову грошову допомогу до 5 травня, передбачену Законом України "Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту" у розмірі 1491 грн. 
Позивач звернувся до відповідача із зверненням щодо виплати йому разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі, що складає п`ять мінімальних пенсій за віком.
За результатами розгляду звернення, відповідач листом від 21.09.2022 року відмовив у виплаті такої допомоги в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, пославшись на те, що порядок та розміри щорічної разової грошової допомоги до 05 травня у 2022 році встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і "Про жертви нацистських переслідувань". Відповідно до Порядку використання у 2022 році коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 №540, разова грошова допомога учасникам бойових дій виплачується у розмірі 1491,00 грн.
Не погодившись з наведеними доводами відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи положення статті 64 Конституції України, частини другої статті 20 Закону №389-VІІІ, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, та застосовуючи висновки Верховного Суду у справі №580/2869/22 до правовідносин цієї справи, у 2022 році виплата позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня має здійснюватися у розмірах, визначених в додатку до Порядку, затвердженого Постановою № 540.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2    ст. 19 Конституції України    встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Приписами п. 6 ч. 1    ст. 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Правовий статус ветеранів війни визначає        Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року.
Відповідно до ч. 4    ст. 13 Закону № 3551-XII    (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Підпунктом "б" пп. 2 п. 20    розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28 грудня        2007 року (набрав чинності  01 січня 2008 року)        статтю 13 частину 5 Закону України № 3551-XII викладено у такій редакції: "Щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають    Конституції України    (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20    розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28 грудня    2007 року.
У подальшому    Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин»    (набрав чинності 01 січня 2015 року)    розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України    доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема, статей    12,    13,    14,    15    та    16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»    застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.                
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року                        № 3-р/2020  у справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), окреме положення пункту 26  розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України  у частині, яка передбачає, що норми і положення статей  12,  13,  14,  15  та  16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.    
Крім того, у цьому рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26  розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України  у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.ст.  12,  13,  14,  15  та  16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня  ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.                  
Таким чином, з 27 лютого 2020 року застосовуються положення  статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»  в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), а саме: щорічно до                5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком.       
У відповідності до частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 07.05.2022 № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", якою затвердив Порядок № 540, яким, зокрема визначено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах:
особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 4421 гривня, II групи -3906 гривень, III групи - 3391 гривня;
учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня;
особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 4421 гривня;
членам сімей загиблих і дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, а також членам сімей загиблих (померлих) захисників і захисниць України - 966 гривень;
учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 612 гривень. 
Тобто, Держава в особі Верховної Ради України бюджетним законодавством в умовах воєнного стану надала можливість Кабінету Міністрів України змінити (звузити) обсяги та розміри щорічної разової грошової допомоги до 5 травня інвалідам, зокрема, війни як пільги для особливої категорії осіб, які брали участь у захисті Батьківщини, деякі з яких продовжують боронити країну.  
При цьому, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що на час виникнення спірних відносин у справі, яка розглядається також діє стаття 13 Закону № 3551-ХІІ  (пільги особам з інвалідністю внаслідок війни) у редакції Закону № 367-XIV, за правилами якої щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.
Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що тимчасове обмеження окремих соціальних пільг особам, які захищають або захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону № 389-VIII, може відбуватись за умови внесення змін до спеціального Закону № 3551-ХІІ, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів  соціальних гарантій.
З урахуванням наведеного, до спірних відносин у справі, яка розглядається при визначенні розміру  щорічної допомоги до 5 травня у 2022 році не можуть бути застосовані нормативно-правові акти органів державної влади (Бюджетний кодекс України та постанова № 540), які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені Законом № 3551-ХІІ, оскільки вони є такими, що суперечать статті 17 Основного Закону та спеціальному законодавству, яке регулює забезпечення державою соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України шляхом надання їм пільг і гарантій соціального захисту відповідно до законодавства, які є пріоритетними й мають безумовний характер, а мають бути застосовані саме положення статті 13 Закону № 3551-XII, як спеціального законодавства, яке регулює спірні відносини та ухвалене з метою конкретизації приписів Конституції.
При цьому, враховуючи те, що на момент виникнення спірних правовідносин одночасно чинні норми Порядку № 540 та положення статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-XIV, які по різному визначають розміри щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році, та ієрархію нормативно-правових актів, застосуванню підлягають, саме положення вказаного Закону № 3551-ХІІ, який має вищу юридичну силу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновків, що виплата учасникам бойових дій щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році має здійснюватися відповідно до статті 13 Закону № 3551-ХІІ у редакції Закону № 367-ХІV.
Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13.06.2023 року по справі № 560/8064/22, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Таким  чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до п. 4 ч. 1  ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  – задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року в адміністративній справі №340/60/23 – скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов  ОСОБА_1  – задовольнити.
Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Олександрійської районної військової адміністрації Кіровоградській області, які полягають у зменшенні  ОСОБА_1 розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року.
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Олександрійської районної Військової адміністрації Кіровоградській області, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1  щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2022 року, як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», з урахуванням раніше виплаченої суми. 
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених       п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко