Ухвала
24 липня 2023 року
м. Київ
справа № 255/13352/13-ц 
провадження № 61-10693ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого документа у справі № 255/13352/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2023 року приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Матвійчук Н. Є. (далі - приватний виконавець Матвійчук Н. Є.) звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа 
у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01 травня 
2023 року заяву приватного виконавця Матвійчук Н. Є. про видачу дубліката виконавчого документа визнано неподаною та повернуто заявнику. Роз`яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.  
 
Не погоджуючись з ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01 травня 2023 року, приватний виконавець Матвійчук Н. Є. подала до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та залишено апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. без руху для сплати судового збору у розмірі 429,44 грн та надання квитанції апеляційному суду.
 
16 та 27 червня 2023 року від приватного виконавця Матвійчук Н. Є надійшло клопотання про звільнення її від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року 
апеляційну скаргу апеляційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Н. Є. на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 01 травня 2023 року у справі № 255/13352/13-ц за заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , 
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором визнано неподаною та повернуто приватному виконавцю Матвійчук Н. Є.
Роз`яснено скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. 
 
Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що приватний виконавець Матвійчук Н. Є. не скористалася процесуальними правами щодо усунення недоліків апеляційної скарги та не проявила належної обачності у захисті своїх прав. 
 
18 липня 2023 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга приватного виконавця Матвійчук Н. Є. на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року, в якій заявник просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року        № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права 
є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
 
У відповідності до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що, не погоджуючись із ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 01 травня 2023 року, приватний виконавець Матвійчук Н. Є. звернулася з апеляційною скаргою на вказане рішення суду.
 
Суд апеляційної інстанції вказав, що до апеляційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до ухвали Верховного Суду від 10 квітня 2023 року у справі 
№ 235/7151/20 вона не повинна сплачувати за подання апеляційної скарги судовий збір, оскільки оскаржуване судове рішення у цій справі стосується питання оплати судового збору, що не пов`язано з позовними вимогами і не стосується суті спору. Також посилалася на судову практику відображену 
в ухвалах Дніпровського апеляційного суду та в ухвалі Східного апеляційного господарського суду.
 
В ухвалі від 16 червня 2023 року Дніпровським апеляційним судом зазначено, що підстави для звільнення приватного виконавця Матвійчук Н. Є. від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції відсутні у зв`язку з тим, що чинним законодавством України не передбачено звільнення від сплати судового збору ні приватних, ні державних виконавців. 
 
Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що аналіз частин першої, другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.
 
Звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Верховний Суд погоджується з висновком Дніпровського апеляційного суду стосовно того, що статтею 8 Закону України «Про судовий збір» прямо передбачено право суду звільнити від сплати судового збору у разі перевищення розміру судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. 
 
Разом з тим, ОСОБА_2 діє не як фізична особа, а як приватний виконавець виконавчого округу Донецької області, тобто здійснює свою професійну діяльність.
 
Вищезазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у складі судді Касаційного господарського суду, викладеного в ухвалі від 05 вересня 
2022 року у справі № 905/1630/15, якою приватному виконавцю 
Матвійчук Н. Є. було відмовлено у звільненні від сплати судового збору за аналогічних обставин.
 
Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що у даній справі скаржник діє як приватний виконавець виконавчого округу Донецької області. У свою чергу, чинним законодавством України не передбачено звільнення від сплати судового збору ані приватних, ані державних виконавців.
 
Пунктом 9 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на всі ухвали суду без винятку. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом «Про судовий збір» справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали, на що правильно звернув увагу апеляційний суд.
 
Зазначене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 та Верховного Суду у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 320/5719/19.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
 
Згідно з підпунктом «г» пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що позивач є членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.
 
Колегія суддів Верховного суду погоджується з висновком Дніпровського апеляційного суду про те, що законом передбачено право суду звільнити від сплати судового збору сторону у справі, а заявник (приватний виконавець)                 не є стороною у справі, а діє як приватний виконавець виконавчого округу Донецької області. Чинним законодавством України не передбачено звільнення від сплати судового збору ані приватних, ані державних виконавців. 
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 536,80 грн.
 
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
 
Частиною 2 статті 16 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено, що приватний виконавець є суб`єктом незалежної професійної діяльності.
 
Таким чином, сплата судового збору відноситься до витрат виконавчого провадження, які забезпечуються сплатою стягувачем авансового внеску при подачі заяви про відкриття виконавчого провадження.
 
Вказане також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною 
в ухвалах від 17 квітня 2023 року у справі № 331/4820/22, від 27 квітня 2023 року у справі №331/5038/22, від 20 квітня 2023 року у справі №331/5028/22.
 
Також, Дніпровський апеляційний суд правильно зазначив, що відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21 червня 2023 року 
у справі № 235/1207/20, за подання апеляційної скарги приватний виконавець Матвійчук Н. Є. має сплатити судовий збір.
 
У зв`язку з цим апеляційний суд дійшов вірного висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, в порядку частини 2 статті 357 ЦПК України, оскільки заявник не усунув недоліки, визначені ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 16 червня 2023 року.
 
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої стаття 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення 
у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.
 
За своїм змістом перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
 
У статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної та касаційної інстанції скарг на судові рішення.
 
Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою сплачується судовий збір у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18) та Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18).
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в  порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у  відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є  необґрунтованою.
 
Верховний Суд зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє приватного виконавця Матвійчук Н. Є.  права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, сплатити судовий збір у  встановленому  законом порядку відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».
 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга приватного виконавця Матвійчук Н. Є. на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року є необґрунтованою, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 липня 2023 року за заявою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого документа у справі 
№ 255/13352/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

                                                                                                          Д. Д. Луспеник