ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2023                                                  м. Дніпро                            Справа № 904/4338/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.,
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2023 по справі № 904/4338/21 (суддя Кеся Н.Б.), повний текст рішення складено 06.02.2023
за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури, Дніпропетровська область,  м. Дніпро в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, Дніпропетровська область, м. Дніпро 
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС-Будсервіс»,      м. Київ
відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант», м. Дніпро
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Петрол Маркет», Волинська область, м. Луцьк
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору, на стороні відповідача-2 Акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»,   м. Дніпро 
про знесення самочинно збудованого нерухомого майна та демонтаж тимчасових споруд,-
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовної заяви і ухвали суду першої інстанції.

У квітні 2021 року Дніпропетровська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС-Будсервіс», відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант», в якій просила суд:
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗС-Будсервіс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Атлант» знести самочинно збудоване нерухоме майно - автозаправну станцію, яке знаходиться на пр. Слобожанському, 1-І у м. Дніпро та складається з: операторської літ. З-1 площею 90,5 кв. м., навісу літ. И-1 резервуару № 1, та демонтувати тимчасові споруди: мостіння, стела, металевий паркан та некапітальна металева будівля;
- скасувати державну реєстрацію права власності на автозаправну станцію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант», яка складається з операторської літ. З-1 площею 90,5 кв. м., навісу літ. И-1 та резервуару № 1, що розташована на проспекті Слобожанському, 1-I у м. Дніпро, проведену на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Рудкевича Є.В. № 30342890 від 06.07.2016 з одночасним припиненням речових прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант» на вказаний об`єкт нерухомого майна (номер запису про право 15272615).
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі № 904/4338/21 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2022 (колегія суддів у складі: Чередко А.Є. (доповідач), Білецька Л.М., Вечірко І.О.) у справі № 904/4338/21 апеляційну скаргу Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Дніпропетровської   області від 20.08.2021 у справі № 904/4338/21 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 у справі  № 904/4338/21 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 12.07.2022 у справі № 904/4338/21       рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 20.08.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2022 у справі № 904/4338/21 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
На новому розгляді, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2023 у справі № 904/4338/21: 
- позов Дніпропетровської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до ТОВ «АЗС-Будсервіс» та ТОВ «Атлант» задоволено частково;
- зобов`язано ТОВ «АЗС-Будсервіс» та ТОВ «Атлант» знести самочинно збудоване нерухоме майно - автозаправну станцію, яке знаходиться на пр. Слобожанському, 1-І у м. Дніпро та складається з: операторської літ. З-1 площею 90,5 кв. м., навісу літ. И-1, резервуару № 1, та демонтувати тимчасові споруди: мостіння, стела, металевий паркан та некапітальна металева будівля;
- скасовано державну реєстрацію права власності на автозаправочну станцію  за ТОВ «Атлант», яка складається з операторської літ. З-1 площею 90,5 кв. м.,   навісу літ. И-1 та резервуару №1, що розташована на проспекті Слобожанському в м. Дніпро, проведену на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Рудкевича Є.В. № 30342890 від 06.07.2016;
- стягнуто з ТОВ «АЗС-Будсервіс» на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 2270,00 грн судового збору;
- стягнуто з ТОВ «Атлант» на користь Дніпропетровської обласної прокуратури 2270,00 грн судового збору;
- в решті позову відмовлено.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося ТОВ «Атлант», в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2023 у справі № 904/4338/21 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Дніпропетровської обласної прокуратури відмовити.
Апеляційна скарга мотивована незгодою відповідача-2 з прийнятим місцевим господарським судом рішенням по даній справі з огляду на допущені судом порушення норм матеріального права, не правильним застосуванням норм процесуального права та неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
- необґрунтованим та незаконним є висновок місцевого господарського суду про те, що спірний об`єкт нерухомого майна побудований із порушенням ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина ІІ. Будівництво» та ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», оскільки станом на момент придбання ТОВ «Атлант» спірного об`єкта автозаправної станції (23.02.2010) вказані ДБН не існували;
- судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Атлант» про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, що призвело до неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, і як наслідок, прийняття незаконного та необґрунтованого рішення;
- судом неправильно застосовано приписи ст. 376 Цивільного кодексу України, а прокурором при зверненні до суду з даним позовом не доведено факту порушення прав позивача, не наведено та взагалі не надано доказів, яким чином порушуються права позивача у даному випадку, враховуючи той факт, що сам позивач свого часу надав згоду на розташування зазначеного об`єкту на вказаній території. Так, 24.03.2021 Дніпровською міською радою прийнято рішення № 332/5 «Про надання ТОВ «Атлант» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. Слобожанському, 1-І. Крім того, в поданих до суду письмових поясненнях по суті спору Дніпровська міська рада зазначає про відсутність заборон щодо надання ТОВ «Атлант» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. Слобожанському, 1-І по фактичному розміщенню автозаправної станції;
- суд дійшов передчасного висновку про задоволення позову, оскільки в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на видачу посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису особі, якою було збудовано або будувалось спірне нежитлове приміщення, ігнорування такого припису, тощо;
- судом не враховано, що позов про знесення самочинного будівництва може бути пред`явлений до особи, яка здійснила самочинне будівництво, оскільки відповідачі не є особами, які здійснили самочинне будівництво, а набули у власність автозаправні станції за цивільно-правовими угодами, право власності яких було зареєстрованим в установленому законом порядку;
- з посиланням на постанову Верховного Суду від 02.06.2021 по справі                 № 509/11/17 скаржник вказує на те, що визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів є неефективним способом захисту, не забезпечує усунення порушень, спричинених сомочинним будівництвом. При цьому ефективним способом захисту порушених прав міської ради, як власника земельної ділянки, на якій за позицією позивача здійснено самочинне будівництво, щодо користування і розпорядження цією земельною ділянкою є вимога про знесення такого будівництва, відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України, за умови доведеності факту самочинного будівництва. У даному випадку, скаржник вважає, що позивачем не доведено наявності ознак самочинного будівництва, а відповідно відсутні підстави для скасування державної реєстрації права власності.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Не погодившись з доводами та вимогами апеляційної скарги прокурор, який забезпечував участь у суді надав відповідний відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційний господарський суд залишити без змін оскаржуване рішення, а апеляційну скаргу ТОВ «Атлант» залишити без задоволення.
Прокурор зазначає у відзиві, що Дніпровська міська рада не приймала рішень про надання спірної земельної ділянки відповідачам у власність або користування, будь-яких дозвільних документів на будівництво автозаправної станції за місцем знаходження АЗС компетентні органи не видавали.
Обласною прокуратурою встановлено, що об`єкт нерухомості – автозаправну станцію (АЗС) самочинно збудовано на земельній ділянці, що не була відведена під будівництво автозаправної станції, а тому, в силу ч. 2 ст. 376 ЦК України право власності у попередніх власників або інших осіб на спірне майно не виникло, у зв`язку з чим не могло бути відчужене третім особам.
За відсутності підстав для визнання права власності на спірні нежитлові будівлі за ТОВ «АЗС-Будсервіс» після скасування судового рішення у справі        № 28/504-08, останнім незаконно отримано державну реєстрацію права власності на автозаправну станцію та в подальшому незаконно відчужено спірне майно на користь ТОВ «Атлант».
Таким чином, прокурор вважає, що відсутність у відповідачів правовстановлюючих документів на земельну ділянку під спірним об`єктом нерухомого майна, виключало можливість будівництва на ній, а тому, за змістом положень частин 1, 2, 4 ст. 376, ст. 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України, реалізуючи право комунальної власності на земельну ділянку, єдиним та ефективним способом захисту Дніпровської міської ради та територіальної громади є знесення самочинно збудованого об`єкту ,який є об`єктом підвищеної небезпеки.
Також, безпідставними на думку прокурора є доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів здійснення органами державного архітектурно-будівельного контролю, оскільки позовна заява прокурора аргументована не реалізацією органами ДАБК у сфері містобудівного законодавства, а направлена на захист інтересів держави у сфері законного використання земельної ділянки під спірним об`єктом нерухомого майна, що є окремим способом захисту.
Окрім того, прокурор зауважує, що наявність в матеріалах справи рішення Дніпровської міської ради від 24.03.2021 № 332/5 «Про надання ТОВ «Атлант» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по проспекту Слобожанському, 1-І по фактичному розміщенню автозаправної станції» не є правовстановлюючим актом та не гарантує особі набуття права власності чи користування на земельну ділянку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц).
Таким чином, висновки апелянта про те, що власник земельної ділянки не заперечує проти розміщення на ній автозаправної станції, є передчасними та спростовуються матеріалами справи.
Прокурор вважає безпідставними посилання апелянта на те, що ТОВ «АЗС-Будсервіс» та ТОВ «Атлант» не є особами, які здійснили самочинне будівництво,    а є лише особами, які стали власниками автозаправної станції за цивільно-правовими угодами, оскільки набувши у власність спірну автозаправну станцію ТОВ «Атлант» набуло усі права та обов`язки щодо придбаного майна, які мав первісний його володілець ТОВ «АЗС-Будсервіс», а тому вони є належними відповідачами за заявленими у цій справі вимогами.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

24.03.2021 Дніпровською міською радою прийнято рішення за № 332/5 «Про надання ТОВ «Атлант» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. Слобожанському, 1-І по фактичному розміщенню автозаправної станції (а. с. 126-127 т 1).
У 2021 році Дніпропетровською обласною прокуратурою встановлено факт порушення земельного законодавства при зайнятті ТОВ «Атлант» земельної ділянки по пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро.
Так, прокуратурою з`ясовано, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2008 у справі № 28/504-08 задоволено позовну заяву ТОВ «АЗС-Будсервіс» до ТОВ «Нафто-Строй-Інвест», визнано дійсним договір купівлі-продажу автозаправних станцій від 26.10.2008 № 8-Д та визнано за ТОВ «АЗС-Будсервіс» право власності на автозаправну станцію, розташовану на земельній ділянці загальною площею 0,1217 га на пр. Газети Правда, 2-Г у м. Дніпропетровськ, яка складається з: літ. В-1 операторська, літ. Ж-1 навіс, № 1 резервуар, огорожа, мостіння; автозаправну станцію, розташовану на земельній ділянці загальною площею 0,1302 га на пр. Газети Правда, 1-І у м. Дніпропетровськ, яка складається з: літ. З-1 операторська літ. И-1 навіс; № 1 резервуар, огорожа, мостіння, без додаткових актів вводу в експлуатацію.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2021 № 245088299 державну реєстрацію права власності на автозаправну станцію на пр. Слобожанський, 1-І (попередня адреса пр. Газети Правда, 1-І) за ТОВ «АЗС-Будсервіс» проведено 30.12.2008. Підставою реєстрації зазначено рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2008.
Постановою ВГСУ від 19.10.2009 у справі № 28/504-08 касаційну скаргу Управління-інспекції Дніпропетровського архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2008 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.
За результатами нового розгляду судом першої інстанції ухвалою від 28.10.2010 у справі № 8/173-10 (17-335-09 (28/504-08) позовну заяву ТОВ «АЗС-Будсервіс» до ТОВ «Нафто-Строй-Інвест», Дніпропетровської міської ради, третя особа - ТОВ «Атлант» про визнання договору дійсним та визнання права власності на автозаправні станції залишено без розгляду.
Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2021 № 245088299 державну реєстрацію права власності на автозаправну станцію на пр. Слобожанський, 1-І за ТОВ «Атлант» проведено в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 03.03.2010. Підставою реєстрації зазначено договір купівлі-продажу ВММ від 23.02.2010 № 961650 реєстр № 259, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Хомич О.М.
Листом від 04.12.2008 № 60/8 КП «ДМБТІ» ДОР повідомило Дніпропетровську міську раду, що на пр. Газети Правда, 1-І самовільно побудовано операторську.
Згідно наявної в матеріалах даної справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.02.2021, об`єкт нерухомого майна 964911312214, автозаправочна станція: літ. З-1 – операторська, загальною площею 90,5 кв.м, з навісом літ. И-1, резервуар № 1 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, проспект Слобожанський, будинок 1-І, зареєстрована приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудкевичем Євгеном Володимировичем на праві власності за ТОВ «Атлант». Дата, час державної реєстрації 06.07.2016  15:45:42. Підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 259, виданий 23.02.2010, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Хоміч О.М. (а. с. 29-34 т 1).
Як зазначив прокурор в Реєстрі будівельної діяльності, Реєстрі дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України відомості щодо початку виконання будівельних робіт та введення в експлуатацію зазначених об`єктів, реєстрацію, відмову у реєстрації, скасування відповідних декларацій - відсутні. Дозвільні документи на будівництво зазначеного об`єкта нерухомості ТОВ «АЗС-Будсервіс» та ТОВ «Атлант» не видавались, правовстановлюючі документи на земельну ділянку на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро не оформлювались.
Згідно з інформацією Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 18.01.2021        № 12/19-21 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва на пр. Слобожанський (ім. Газети Правда), 1-І у м. Дніпро управлінням не надавалися.
Відповідно до інформації Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області від 22.01.2021 № 1004-1.15/103 відомості щодо видачі/реєстрації документів, які надають право на виконання підготовчих/будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію автозаправних комплексів (станцій) на пр. Слобожанський (пр. Газети Правда), 1-І у м. Дніпро, відсутні.
Дніпропетровською обласною прокуратурою направлявся лист від 14.01.2021 № 15/1-57вих-21 до Дніпровської міської ради, в якому повідомлялося про встановлені факти порушення земельного законодавства при зайнятті ТОВ «Атлант» земельної ділянки на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро.
Згідно з інформацією Дніпровської міської ради від 23.02.2021 № 7/11-359 правовстановлюючі документи на користування земельною ділянкою на пр. Слобожанському (Газети Правда), 1-І у м. Дніпро не оформлювалися, однак     ТОВ «Атлант» упродовж 2016-2018 років зверталося до Дніпровської міської ради із заявами про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро, про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1302 га на пр. Слобожанський, 1-І у          м. Дніпро з подальшою передачею її в оренду строком до 10-ти років.
У додатку до листа № 2/2-14 наведений перелік вхідної документації, зокрема, щодо пр. Слобожанський, 1-І, з якого вбачається, що ТОВ «Атлант» неодноразово зверталося до Дніпровської міської ради щодо оформлення документів на користування земельною ділянкою на пр. Слобожанський, 1- І у     м. Дніпро:
- заява від 27.12.2016 № 38 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки;
- заяви від 08.06.2017 № 49 від 12.11.2018 № 632/а про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1302 га на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро з подальшою передачею її в оренду строком до 10-ти років (а. с. 38-41 т 1);
Відповідно до інформації Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 12.02.2018 № 7/3-273 земельна ділянка на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро розташована в габаритах червоних ліній транспортної розв`язки - в зоні транспортної інфраструктури ТР-3, а також зазначено про невідповідність розміщення автозаправної станції на зазначеній території вимогам чинної містобудівної документації; зазначено, що підготувати проект рішення стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по фактичному розміщенню автозаправної станції не вбачається можливим (а. с. 44-45 т 1).
Згідно з інформацією Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 08.02.2018             № 4/16-362 за матеріалами Генерального плану розвитку міста земельна ділянка на пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро розташована у габаритах червоних ліній транспортної розв`язки, згідно з планом зонування території міста зазначена земельна ділянка розташована в зоні транспортної інфраструктури ТР-3, а розміщення автозаправної станції на зазначеній території не відповідає вимогам чинної містобудівної документації (а. с. 46 т 1).
Прокурор у позові зазначає, що дозвільні документи на будівництво автозаправної станції, яка знаходиться на проспекті Слобожанському (ім. Газети «Правда»), 1-І у м. Дніпрі ТОВ «АЗС-Будсервіс» та ТОВ «Атлант» не видавалися, правовстановлюючі документи на земельну ділянку не оформлялися, будь-які документи на підтвердження надання Дніпропетровською міською радою дозволу щодо використання спірної земельної ділянки, а також угоди щодо такого використання не укладалися. На теперішний час, спірна земельна ділянка є зайнятою будівлями і спорудами автозаправної станції ТОВ «Атлант», які передано в оренду ТОВ «Вест Петрол Маркет». При цьому, всупереч вимогам статей 125, 126, 211 Земельного кодексу України ТОВ «АЗС-Будсервіс» як забудовником та ТОВ «Атлант» як фактичним власником об`єкту самочинного будівництва (будівельних матеріалів), самовільно зайнято земельну ділянку на   пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро. 
Згідно з інформацією Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 18.01.2021             № 12/19-21 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва на проспекті Слобожанському (ім. Газети «Правда»), 1-І у м. Дніпро не надавалися (а. с. 68 т 1).
Отже, порушення інтересів держави у даному випадку полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки комунальної власності внаслідок самочинного будівництва та експлуатації об`єкта нерухомого майна, а також розміщення об`єкта підвищеної небезпеки - автозаправної станції. Внаслідок цього, на думку прокурора, використання земельної ділянки комунальної власності здійснюється ТОВ «Атлант» всупереч вимогам чинного законодавства, а самовільно розміщений об`єкт підвищеної небезпеки створює загрозу життю, здоров`ю та майну жителів територіальної громади, а також навколишньому природному середовищу.
З огляду на те, що зазначений об`єкт не підлягає перебудові, земельна ділянка для його будівництва не виділялася та не може бути виділена Дніпровська міська рада наділена повноваженнями звернутися до суду за захистом порушених прав власника земельної ділянки та єдиним способом захисту передбачено саме знесення самочинно збудованого майна. Разом з тим, на думку прокурора, наявність зареєстрованого права власності, перешкоджає належному володінню, розпорядженню та користуванню майном комунальної власності. 
З огляду на викладене, державна реєстрація права власності на автозаправну станцію, розташовану на пр. Слобожанському, 1-І у м. Дніпро (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 964911312214) за відсутності належних правових підстав, порушує встановлений чинним законодавством порядок проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та підлягає скасуванню.
Наведені обставини, а також не вчинення Дніпровською міською радою дій з належного захисту інтересів держави і були підставою для звернення заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури з відповідним позовом до господарського суду.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога прокурора про повернення територіальній громаді міста Дніпро земельної ділянки, яка використовується відповідачами без правовстановлюючих документів, шляхом знесення самочинно збудованого на ній нерухомого майна, демонтаж тимчасових споруд та скасування державної реєстрації права власності на автозаправний комплекс за ТОВ «Атлант».
Підставою позовних вимог є те, що ТОВ «АЗС-Будсервіс», як забудовник та ТОВ «Атлант», як фактичний власник об`єкта самочинного будівництва (будівельних матеріалів) самовільно зайняли земельну ділянку на проспекті Слобожанському, 1-І у м. Дніпро, на якій ТОВ «АЗС-Будсервіс» здійснено самочинне будівництво капітальних будівель та споруд автозаправної станції.
За змістом ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Частиною 1 статті 375 ЦК України передбачено, що лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову,       а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.
Згідно з положеннями частин 1- 3 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (ч. 3 цієї статті).
Висновок про те, що самочинно збудоване нерухоме майно не є об`єктом права власності зробив Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 361/4685/17 (провадження           № 61-44133св18), від 15 квітня 2020 року у справі № 307/3957/14-ц (провадження № 61-43540св18), від 03 червня 2020 року у справі № 722/1882/16-ц (провадження № 61-39287св18) та ін.
Послідовна і судова практика Великої Палати Верховного Суду стосовно висновку про те, що особа не набуває права власності на самочинне будівництво висвітлена у постановах від 23.06.2020 у справі № 680/214/16 (провадження         № 14-445цс16) та від 14.09.2021 у справі № 359/5719/17 (провадження №№ 14-8цс21)).
Відповідно до вимог статей 328 та 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
За змістом зазначених норм матеріального права випливає, що для того, щоб будівництво не було самочинним, необхідною є наявність таких вимог: земельна ділянка повинна бути відведена для зведення житлового будинку, будівлі, споруди або іншого нерухомого майна; повинен бути належним чином оформлений дозвіл на забудову або належно затверджений проект; при забудові не були здійснені істотні порушення будівельних норм і правил.
До прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Статтею 212 Земельного кодексу України унормовано, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
Цивільний кодекс України встановлює умови, за яких самочинно збудований об`єкт нерухомості може бути оформлений у власність особи як такий, що споруджений правомірно: 1) надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже самочинно збудоване нерухоме майно і прийняття судом рішення про визнання права власності за цією особою; 2) на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб.
У даній справі судом першої інстанції правильно встановлено, що право власності чи право користування земельною ділянкою по пр. Слобожанський, 1-І у м. Дніпро не оформлене. Автозаправна станція існує як об`єкт нерухомості незаконно, оскільки документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою і надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт за вказаною адресою не видавалися та не реєструвалися, в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт нерухомості не приймався, проектна документація на проведення будівельних робіт не погоджувалась та до містобудівного кадастру не вносилась, а тому спірна будівля АЗС є об`єктом самочинного будівництва.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч. 4 ст. 376 ЦК України).
В апеляційній скарзі ТОВ «Атлант» вказує на те, що судом неправильно застосовано приписи ст. 376 ЦК України, оскільки при зверненні до суду з даним позовом прокурор не довів факту порушення прав позивача. Судом не враховано, що сам позивач свого часу надав згоду на розташування зазначеного об`єкту на вказаній території. 
Апелянт зауважує на тому, що в поданих до суду письмових поясненнях по суті спору Дніпровська міська рада зазначає про відсутність заборон щодо надання ТОВ «Атлант» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. Слобожанському, 1-І по фактичному розміщенню автозаправної станції.
24.03.2021 Дніпровською міською радою прийнято рішення № 332/5 «Про надання ТОВ «Атлант» дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по пр. Слобожанському, 1-І, що на думку апелянта є свідченням відсутності заперечень з боку позивача щодо розміщення АЗС на вказаній земельній ділянці.
Вищевказані доводи скаржника колегія суддів відхиляє, оскільки отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність та не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки дозвіл не є правовстановлюючим актом, а чинним законодавством України не передбачено таких підстав виникнення речового права на землю, як «законний інтерес» або «виникнення правовідносин щодо надання земельної ділянки у користування», тоді як прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки в оренду є      виключно правом, а не обов`язком органу місцевого самоврядування. Аналогічні висновки висвітлені в постановах Верховного Суду по справам від 28.11.2018      № 826/5735/16, від 17.10.2018 № 380/624/16-ц, від 13.09.2022 № 914/1959/19.
При цьому, колегія суддів враховує заперечення представника позивача проти розміщення самочинної забудови на спірній земельній ділянці.
Так, присутній в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції представник Дніпровської міської ради пояснив, що будівництво відповідачем-1 автозаправної станції та її експлуатація відповідачем-2 на спірній земельній ділянці без будь-яких дозвільних документів є незаконними діями останніх. Саме лише погодження позивачем місця розташування автозаправної станції, з подальшим прийняттям рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не може бути визнаним достатнім аргументом для формування висновків про законність самочинного будівництва спірного об`єкту АЗС за відсутності належних доказів відведення земельної ділянки та надання дозвільних документів на її будівництво.
Встановлені вище обставини спростовують доводи апелянта щодо відсутності з боку позивача будь-яких заперечень на розміщення на спірній земельній ділянці належної на праві власності ТОВ «Атлант» автозаправної станції.
До того ж, пред`явлення прокурором позову в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради свідчить про бездіяльність міськради в даних правовідносинах щодо захисту прав територіальної громади, а тому вирішальним у цьому питанні є правова позиція прокурора. 
Доводи апелянта стосовно не врахування місцевим господарським судом того, що позов про знесення самочинного будівництва може бути пред`явлений лише до особи, яка здійснила самочинне будівництво, в той час коли ні відповідач-1, а ні відповідач-2 такими не являються, оскільки набули АЗС у власність за цивільно-правовими угодами, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.
ТОВ «АЗС_Будсервіс» та ТОВ «Атлант» під час вчинення правочинів щодо спірного об`єкту, а також реєстрації права власності на АЗС, останні були обізнаними та усвідомлювали самочинний характер будівництва зазначеного об`єкту нерухомості, а також неможливість набуття прав на нього у встановленому законом порядку, відсутність дійсних правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження зазначеним майном по проспекту Слобожанський, 1-І в м. Дніпро.
Згідно наявного в матеріалах справи рішення від 05.12.2008 у справі                      № 28/504-08 Господарським судом Дніпропетровської області задоволено позовну заяву ТОВ «АЗС-Будсервіс» до ТОВ «Нафто-Строй-Сервіс»; визнано дійсним договір купівлі-продажу автозаправних станцій № 8-Д від 26.10.2008; визнано за ТОВ «АЗС-Будсервіс» право власності, зокрема, на автозаправну станцію, розташовану на земельній ділянці загальною площею 0,1302 га на пр. Слобожанському, 1-І (пр. Газети Правда) у м. Дніпропетровськ, яка складається з: літ. З-1 операторська літ. И-1 навіс, № 1 резервуар, огорожа, мостіння, без додаткових актів вводу в експлуатацію. На підставі вказаного рішення, державним реєстратором 30.12.2008 проведено державну реєстрацію права власності за ТОВ «АЗС-Будсервіс» на автозаправну станцію на проспекті Слобожанський, 1-І.
Постановою Вищого господарського суду України (далі - ВГСУ) від 19.10.2009 у справі № 28/504-08 касаційну скаргу Управління-інспекції Дніпропетровського архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2008 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
За результатами нового розгляду справи, ухвалою господарського суду від 28.10.2010 у справі № 8/173-10 (17-335-09(28/504-08) позовну заяву ТОВ «АЗС-Будсервіс» до ТОВ «Нафто-Строй-Інвест», Дніпропетровської міської ради, третьої особи – ТОВ «Атлант» про визнання договору дійсним та визнання права власності на автозаправні станції залишено без розгляду.
Отже, рішення суду, на підставі якого зареєстровано право власності на вказані автозаправні станції – скасовано, що свідчить про відсутність у ТОВ «АЗС-Будсервіс» права власності на самочинно збудоване майно.
У той же час, з метою уникнення наслідків від скасування рішення ТОВ «АЗС-Будсервіс» 23.02.2010 відчужило зазначений об`єкт самочинного будівництва (спірну автозаправну станцію) на користь ТОВ «Атлант» на підставі договору купівлі-продажу № 259, за яким 03.03.2010 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано право власності, яке до моменту прийняття оскаржуваного рішення по даній справі, залишається власником вказаного спірного АЗС.
З урахуванням викладеного вище та відповідно до вимог ст.ст. 215, 216 ЦК України, договір купівлі-продажу № 259 від 23.02.2010 є нікчемним з огляду на те, що ТОВ «АЗС-Будсервіс» в силу положень ч. 2 ст. 376 ЦК України не набуло права власності на нього, а тому не мало необхідного обсягу цивільної дієздатності.
Між тим, ч. 1 ст. 331 ЦК України встановлено, що особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.
Згідно приписів ч. 3 ст. 331 ЦК України передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього виробництва (створення майна).
Про виконання відповідачем-1 за рахунок власних коштів ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 47453,40 грн зазначалося в ініційованій ним позовній заяві по справі № 28/504-08, що встановлено ВГСУ в постанові від 19.10.2009 (а. с. 66-71 т 1). 
Також, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2009 у справі № 31/166-09 встановлено, що у відповідності до актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10.11.2008 самовільне зайняття та використання невідомою особою земельних ділянок площею 0,1217 га /1210100000:01:037:0019/ (63157073) та площею 0,1302 га /1210100000:01:040:0016/ (63000238) за адресою м. Дніпропетровськ, пр. ім. Газети «Правда». На зазначених земельних ділянках розпочато будівництво споруд та встановлено огорожі з профільованого листа.
Відповідно до акту від 10.11.2008 під час обстеження спеціалістом КП «ДМБТІ» ДОР земельної ділянки на пр. Газети Правда, 1-І зафіксовано порушення вимог земельного законодавства, про що листом № 59/8 від 04.12.2008 на адресу Дніпропетровської міської ради зазначено про самовільно збудовану операторську.
В період фіксації зазначеного вище порушення, право власності на автозаправну станцію було зареєстроване саме за ТОВ «АЗС-Будсервіс», а тому, на думку колегії суддів, самовільне будівництво операторської на земельній ділянці в період виявлених порушень здійснювалося саме ТОВ «АЗС-Будсервіс».
Згідно встановлених апеляційним судом обставин, які підтверджені наявною в матеріалах даної справи інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.02.2021, об`єкт нерухомого майна 964911312214, автозаправочна станція:          літ. З-1 – операторська, загальною площею 90,5 кв.м, з навісом літ. И-1, резервуар № 1 за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, проспект Слобожанський, будинок 1-І, зареєстрована приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Рудкевичем Євгеном Володимировичем на праві власності зареєстрована за ТОВ «Атлант». Дата, час державної реєстрації 06.07.2016  15:45:42. Підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер: 259, виданий 23.02.2010, видавник: приватний нотаріус Дніпропетровського МНО Хоміч О.М. (а. с. 29-34 т 1).
Поряд із цим, в Реєстрі будівельної діяльності, Реєстрі дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України відомості щодо початку виконання будівельних робіт та введення в експлуатацію зазначених об`єктів, реєстрацію, відмову у реєстрації, скасування відповідних декларацій – відсутні.
Законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не призводить.
Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. 
Отже, державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом, як необхідних для виникнення права власності. При цьому формування положень       ст. 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.
Тож реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів ч. 2 ст. 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень ч. 4 цієї статті.
Подібний правовий висновок викладено, зокрема у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 по справі № 904/7803/21.
Колегія суддів вважає, що скасування реєстрації самовільно збудованого майна у даній справі є належним способом захисту порушеного права позивача, оскільки за наявності задоволеної вимоги про знесення самочинно побудованого майна, земельна ділянка підлягає звільненню від забудови, а тому реєстрація майна, яке підлягає знесенню, порушує права територіальної громади на володіння та користування вивільненою земельною ділянкою.
Колегія суддів зауважує, що набувши на підставі цивільно-правової угоди у власність автомобільну заправку на проспекті Слобожанський, 1-І в м. Дніпро ТОВ «Атлант» набуло усіх прав та обов`язків щодо придбаного майна, які до нього мав первісний володілець ТОВ «АЗС-Будсервіс», а тому вони є належними відповідачами за заявленими у даній справі позовними вимогами, оскільки порушення інтересів держави у даному випадку полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки комунальної власності внаслідок самочинного будівництва  ТОВ «АЗС-Будсервіс» та експлуатації ТОВ «Атлант» об`єкта нерухомого майна.
З огляду на викладені обставини справи, колегія суддів погоджується з доводами прокурора стосовно того, що вказаний об`єкт автозаправної станції збудований за відсутності будь-яких дозвільних документів та без виділу земельної ділянки для його будівництва, а тому Дніпровська міська рада, як власник земельної ділянки під спірним об`єктом будівництва має право вимагати від ТОВ «АЗС-Будсервіс» та ТОВ «Атлант» усунення перешкод у користуванні своєю земельною ділянкою, шляхом знесення самочинно побудованого майна.
Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта стосовно передчасності висновку суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з підстав того, що в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на видачу посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису особі, якою було збудовано або будувалось спірне нежитлове приміщення, ігнорування такого припису, тощо.
У даній справі прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування з метою здійснення захисту прав комунальної власності територіальної громади на земельну ділянку, на якій самочинно зведено автозаправку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Дніпровська міська рада, діючи як власник земельної ділянки, не приймала рішення стосовно виділу відповідачам земельної ділянки під будівництво на ній автомобільної заправки.
Позовна заява прокурора мотивована відсутністю доказів реалізації прав органами ДАБК у сфері містобудівного законодавства та спрямована на захист інтересів держави у сфері законного використання земельної ділянки під спірним об`єктом нерухомого майна, що є окремим способом захисту.
Доводи апелянта щодо помилковості висновків місцевого господарського суду про будівництво спірного об`єкту нерухомого майна із порушенням ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І. Проектування. Частина ІІ. Будівництво» та ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій», оскільки станом на момент придбання ТОВ «Атлант» спірного об`єкта автозаправної станції (23.02.2010) вказані ДБН не існували, колегія суддів відхиляє з посиланням на наступне.
За змістом ч. 4, 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюються власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розробка проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Отже, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов`язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку.
Згідно з інформацією Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 12.02.2018 № 7/3-272, а також Головного Архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 08.02.2018 № 4/16-363 розміщення автозаправної станції на зазначеній території не відповідає вимогам чинної містобудівної документації, а також вимогам державних будівельних норм, стандартів та правил, зокрема: 
- за матеріалами генерального плану розвитку міста зазначена земельна ділянка знаходиться на території магістральних вулиць, доріг;
- відповідно до схеми вулично - дорожньої мережі у складі матеріалів генерального плану розвитку міста запитувана ділянка розташована в межах транспортної розв`язки в різних рівнях;
- відповідно до п. 14.1.2 ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І Проектування. Частина Л. Будівництво» (далі - ДБН В.2.3-4:2015) автозаправна станція (АЗС) відноситься до об`єктів дорожнього сервісу. Відповідно до вимог       п. 14.1.4 ДБН 8.2.3-4:2015 забороняється розміщувати об`єкти дорожнього сервісу ближче ніж 150 м від зон транспортних розв`язок (за відсутності перехідно-швидкісних смуг) та ближче ніж 25 м до зони транспортної розв`язки (за наявності перехідно-швидкісних смут). Автозаправна станція за адресою: проспект Слобожанський 1 І розташована безпосередньо в межах транспортної розв`язки у різних рівнях;
- відповідно до вимог п. 14.1.4 ДБН В.2.3-4.-2015 забороняється розміщувати об`єкти дорожнього сервісу ближче ніж 500 м один від одного. Автозаправна станція по просп. Слобожанському, 1 І розташована з порушенням цих вимог;
- відповідно до п. 10.8.18 ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» (далі ДБН Б.2.2-12:2019) при розміщенні АЗС необхідно дотримуватися відстаней до шляхопроводів, мостів та залізничних переїздів, встановлених ДБН В.2.3.-4:2015;
За даними інформаційної бази містобудівного кадастру запитувана ділянка знаходиться:
- в межах визначених червоних Ліній проспекту Слобожанського (схему червоних ліній розглянуто на засіданні архітектурно-містобудівної ради при головному архітектурно-планувальному управлінні, протокол № 126 від 15.01.2016). Відповідно до ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги» розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин в межах червоних ліній вулиці не допускається;
- в охоронній зоні шляхопроводу по проспекту Мануйлівському (просп. Воронцова), яка встановлена рішенням виконкому міської ради від. 28.09.1995 № 1265 «Про встановлення охоронної зони мостів, шляхопроводів. водопропускних труб і насипів підходів до інженерних споруд в м. Дніпропетровську». Відповідно до п. 2 цього рішення розміщення споруд, організацій та інше в охоронній зоні проводити тільки за узгодженням з ДКП «Дніпроавтоміст». В розпорядженні управління відсутня інформація щодо наявності вищевказаного погодження. Відповідно до додатку Ж.3 (обов`язкового) ДБН Б.2.2-12:2019 відстань від АЗС до мостів та шляхопроводів повинна бути не менше ніж 100 м. Автозаправна станція по проспекту Слобожанському, 1-І розташована з порушенням вищевказаних вимог;
- відповідно до топографічного плану М 1:500 автозаправна станція на проспекті Слобожанському, 1-І знаходиться в охоронних зонах високовольтних електрокабелів та комунікаційного тунелю, які перетинають ділянку, та в санітарно - захисній смузі водоводу Д=1200 мм, який прокладений у зазначеному тунелі;
- згідно з п. 10.8.28 ДБН Б.2.2-12:2019 не допускається розміщувати АЗС усіх типів у санітарно-захисних смугах магістральних водоводів. Будівля операторської АЗС по проспекту Слобожанському, 1-І розташована безпосередньо на зазначеному тунелі, що є порушенням вимог додатку И.1 (обов`язкового) ДБН 5.2.2-12:2019;
- відповідно до додатку Ж.З (обов`язкового) ДБН Б.2.2-12:2019:
- відстань від АЗС до кабельних ліній електропередачі встановлюється за ПУЕ, але не ближче 13 м до вибухонебезпечних установок. Автозаправна станція по проспекту Слобожанському, 1-І, розташована з порушенням вищевказаних вимог;
- відстань до маршрутів електрифікованого міського транспорту (до контактних проводів) від АЗС типу А і Б (з підземними розміщеннями резервуарів) становить 15 м, але не менше півтори висоти опори. Уздовж земельної ділянки по фактичному розміщенню автозаправної станції по проспекту Слобожанському, 1-І в наявності опори контактної лінії міського електротранспорту, які розташовані на відстані, меншій ніж нормативна.
Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про планування і забудову територій» (чинного під час побудови спірного автозаправної станції) суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки при проектуванні і здійсненні будівництва об`єкта містобудування.
Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та відповідно до містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, встановлених згідно з вимогами цього Закону (ст. 24 вказаного Закону).
Зазначені обставини розцінені місцевим господарським судом як причина того, чому тривалий час відносно спірної земельної ділянки місцевою владою не приймалось рішення про надання дозволу на розробку документів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення автозаправної станції. Крім того, невідповідність спірного об`єкту будівельним нормам також є самостійною ознакою самочинного будівництва за положеннями ст. 376 ЦК України.
Саме з огляду на зазначене вище, колегія суддів відхиляє заперечення апелянта та погоджується з висновками місцевого господарського суду з приводу того, що знесення майна є крайньою мірою після того як мало б бути застосовано приписи щодо перебудови спірного об`єкту автозаправної станції, оскільки вчинення таких заходів можливо лише у випадку наявності відповідного дозволу на виділ  земельної ділянки під будівництво компетентними органами. 
У даному випадку компетентні органи, що здійснюють управління у сфері містобудівної діяльності, архітектурно-будівельного контролю та нагляду фактично заперечили факт можливості знаходження на даний час автозаправочної станції на місці її самовільного розташування на земельній ділянці, яка належить позивачу, а тому відсутні підстави для призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи з приводу визначення подальшої можливості розміщення АЗС на спірній земельній ділянці.
Також, колегія суддів погоджується з рішенням місцевого господарського суду в частині відсутності підстав для задоволення позову про припинення речових прав на автозаправну станцію за ТОВ «Атлант» (номер запису 15272615), оскільки в силу приписів ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. Отже закон не вимагає вирішення цього питання саме судом.
Подана 08.08.2023 представником ТОВ «Нафто-Строй-Сервіс» заява про залучення до участі у справі належного відповідача (третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору), колегією суддів протокольно відхилено, оскільки учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ч. 1 ст. 17 ГПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
У даному випадку ТОВ «Нафто-Строй-Сервіс» подано до апеляційного господарського суду заяву з процесуальних питань, що передбачено ст. 169 ГПК України, яка не є тотожною з апеляційною скаргою та може бути поданою лише учасниками справи, яким заявник у даній справі не являється.
Крім того, колегією суддів протокольно відхилено клопотання представника ТОВ «Атлант» про зупинення апеляційного провадження у справі № 904/4338/21 до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 904/4210/23 за позовом ТОВ «Нафто-Строй-Сервіс» до ТОВ «Атлант» та ТОВ «АЗС-Будсервіс» про витребування майна, оскільки матеріали справи є достатніми для вирішення спору саме в рамках даного апеляційного провадження.

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи, належним чином досліджено наявні в матеріалах справи докази, яким надана вірна правова оцінка у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому місцевий господарський суд дійшов до правильних та обґрунтованих висновків про часткове задоволення позову.
Підстав передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваного відповідачем рішення, колегією суддів не виявлено.

7. Розподіл судових витрат.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на ТОВ «Атлант».

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Атлант» – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2023 по справі № 904/4338/21 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.08.2023.

Головуючий суддя                                                                      Ю.Б. Парусніков

Судді:                                                                                          Т.А. Верхогляд

 Л.А. Коваль