ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/11693/22                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Войтович І.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 вересня 2023 року                                                                                            м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:                                          
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Кучми А.Ю. та Аліменка В.О.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И Л А
Позивачка звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області від 07.09.2021 року № 1064-7-VІІІ про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га у с. Щасливе;
- зобов`язати Пристоличну сільську раду Бориспільського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства площею 2 га у с. Щасливе. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 позов задоволено.
14.04.2023 до суду першої інстанції надійшла заява позивача про відшкодування судових витрат шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу.
Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про відшкодування судових витрат задовольнити. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що відшкодуванню підлягають судові витрати незалежно від того чи їх вже сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. До суду першої інстанції ним було подано заперечення на заяву позивача, в яких зазначено, що визначена в акті наданих послуг тривалість надання послуг і їх вартість не відповідає фактичному обсягу часу, витраченого на аналіз документів і позивачем не надано документ, який підтверджував би перерахування коштів на рахунок адвокатського об`єднання, тобто факт понесених витрат.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, здійснення судом першої інстанції розгляду справи в порядку спрощеного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат, суд першої інстанції дійшов висновку, що на підтвердження реальності понесених фактичних витрат позивачем не надано платіжне доручення/квитанцію про фактичну сплату 9000,00 грн. відповідно до умов п.5 Договору та акту виконаних робіт від 03.04.2023, отже, витрати на професійну правничу допомогу не підлягають відшкодуванню за недоведеністю факту їх понесення позивачем.
За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, не вирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.6, 7 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень ст.134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати позивача на правничу допомогу в суді першої інстанції підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями договору №18/05/22 від 18.05.2022 про надання правової допомогу, укладеного між АО «Щиглов і Партнери» та ОСОБА_2 , додатку №1 від 18.05.2022 до вказаного договору, акту наданих послуг №1 від 03.04.2023 до вказаного договору, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4384/10 від 22.12.2010, ордером серії АІ №1322203 (а.с.33-34, 61-67).
Відповідно до п.1.2 Договору №18/05/22 від 18.05.2022 Клієнт дає завдання, а Адвокатське об`єднання зобов`язується відповідно до завдання Клієнта надавати йому юридичні послуги (правову допомогу) за відповідну плату. Послуги надаються шляхом: усного та письмового консультування; складання необхідних процесуальних документів, скарг, претензій, заяв, клопотань, листів, заяв та інших документів, що необхідні для захисту прав, свобод та інтересів Клієнта; надання послуг, шляхом представництва інтересів та захисту прав і свобод Клієнта у будь-яких органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах (п. 2.1 Договору). Пунктом 4.2 Договору Клієнт зобов`язаний вчасно оплачувати послуги Адвокатського об`єднання у порядку та на умовах, визначених цим Договором. В розділі 5 Договору вказано, що плата за надані послуги Адвокатським об`єднанням за цим Договором встановлюється відповідно до виставлених актів наданих послуг згідно переліку вартості послуг зазначених у Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього Договору. Послуги надані Адвокатським об`єднанням оплачуються Клієнтом у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Адвокатського об`єднання, який вказано у розділі 11 Договору протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання Клієнтом у будь-який спосіб відповідного акту наданих послуг або рахунку на оплату. У разі не підписання Клієнтом протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання акту наданих послуг або не направлення Адвокатському об`єднанню у вказаний строк своїх заперечень нього, такий акт вважається погоджений Сторонами та є безумовною підставою для оплати Клієнтом коштів. Послуги вважаються оплаченими з моменту надходження грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання. Згідно п. 8.1 Договору, такий є чинним з моменту його підписання Сторонами, скріплений печатками (за наявності) та діє до 30.12.2023. В разі не сплати Клієнтом за отримані послуги протягом 30 (тридцяти) календарних днів, має наслідки розірвання Договору за ініціативою Адвокатського об`єднання (п. 8.4 Договору). Вказаний Договір підписаний Сторонами та скріплений печаткою. 
Додатком № 1 до вказаного Договору визначено основні види послуг Адвокатського об`єднання та їх вартість, які не є вичерпними. Вказано також про те, що оплата визначається за тарифами та актом наданих послуг. Додаток підписаний Сторонами та скріплений печаткою.
Актом наданих послуг №1 від 03.04.2023 підтверджується надання АО «Щиглов і Партнери» послуг за договором у справі №320/11693/22 на загальну вартість 9000,00 грн: досудовий аналіз наданих документів - 3000,00 грн; підготовка та подача адвокатського запиту від 20.05.2022 до Пристоличної сільської ради - 1000,00 грн; підготовка та подача позовної заяви до суду першої інстанції - 4000,00 грн; підготовка та подача заяви про відшкодування судових витрат у справі - 1000,00 грн. Акт підписаний Сторонами та скріплений печаткою.
Також, в матеріалах справи наявна платіжна інструкція від 27.04.2023 №0.0.2971405816.1 про оплату позивачем на користь АО «Щиглов і Партнери» адвокатські послуги за договором №18/05/22 від 18.05.2022 згідно з рахунком №9 від 04.10.2022 на суму 9000,00 грн (а.с.80).
Частина 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до статті 19 наведеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 цього Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, які мають бути враховані судом при вирішенні спірних правовідносин.
Отже, положення чинного законодавства визначають можливість встановлення розміру вартості правничої допомоги адвоката у фіксованому розмірі із виключенням погодинної оплати, залежно від часу, витраченого адвокатом на здійснення представництва чи надання іншої правової допомоги.
В акті наданих послуг №1 від 03.04.2023 сторонами визначено фіксований розмір оплати за кожну надану послугу в рамках правового супроводу даної справи і додатково зазначено кількість витраченого часу на судовий аналіз наданих клієнтом документів. Наведене звільняє від необхідності визначати в детальному описі витраченого адвокатом часу на кожну окрему дію, вчинену на виконання договору при наданні позивачу правничої допомоги в рамках даної справи. 
Вказаний акт наданих послуг містить інформацію які саме послуги надавались позивачу, тому він є належним доказом, що описує надані послуги з правової допомоги.
Наведене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 10.09.2020 у справі №420/6027/19.
В той же час, колегія суддів звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц дійшла висновку, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 
Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі зазначила про необхідність надання оцінки виключно тим обставинам, щодо яких сторона має заперечення.
Відповідач подав до суду заперечення на заяву позивача про розподіл судових витрат, в яких просив у задоволенні вказаної заяви відмовити.
Колегія суддів звертає увагу, що підставою для відмови в розподілі судових витрат, в тому числі на правничу допомогу, є встановлення факту, що відповідні витрати не сплачені (не підлягали сплаті), не відповідають умовам договору, до суду не подано детального опису робіт (в разі встановлення погодинної ставки), а також при не підтвердженні факту надання відповідної правничої допомоги поданими до суду доказами.
Суд звертає увагу, що подані позивачем докази в повному обсязі підтверджують факт надання правничої допомоги, її обсяг із детальним описом виконаних робіт, залучення до надання правничої допомоги адвоката Щиглова Є.О., відповідно до умов договору про надання правової допомоги №18/05/22 від 18.05.2022 із додатками.
Стверджуючи про завищення вартості послуг з надання правової допомоги відповідач не наводить власних розрахунків, яка вартість та тривалість послуг з правової допомоги, на його думку, є адекватною та співмірною.
Відповідач не скористався своїм правом на подання належним чином обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу із визначенням розміру судових витрат позивача на правничу допомогу, які підлягають розподілу.
Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд неодноразово висловлювався щодо питання наявності у суду можливості самостійно зменшувати розмір витрат на правничу допомогу за відсутності відповідного клопотання відповідача (суб`єкта владних повноважень).
Відповідна заборона також прямо закріплена у ч.6, 7 ст.134 КАС України, відповідно до якої у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Крім того, в силу п.1 ч.3 ст.134 КАС України розподілу підлягають судові витрати на правничу допомогу в розмірі вартості, що сплачена або підлягає сплаті.
Таким чином, не подання позивачем, разом із заявою про розподіл витрат на правничу допомогу, доказу проведення оплати послуг адвоката, не може бути підставою для відмови у стягненні таких витрат на користь позивача.
Разом з тим, матеріали справи містять докази проведення оплати позивачем наданих послуг з правничої допомоги у даній справі, а саме копію платіжної інструкції від 27.04.2023 №0.0.2971405816.1, що додатково свідчить про обґрунтованість заяви позивача про розподіл таких витрат (а.с.80).
Отже, незважаючи на відсутність доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу під час вирішення спірного питання в суді першої інстанції, такі витрати в розмірі 9000,00 грн підлягали сплаті, а отже і підлягають розподілу шляхом їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, з огляду на задоволення позовних вимог.
Суд звертає увагу, що розмір заявлених до відшкодування витрат є цілком співмірним із складністю справи і виконаними адвокатом послугами, часом витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Будь-яких обґрунтувань щодо неспівмірності заявлених до відшкодування витрат, заперечень щодо надання позивачу відповідних послуг свідчень про завищення розміру та вартості наданої правничої допомоги відповідачем не надано.
Таким чином, відповідачем належним чином не обґрунтовано та не доведено нерозумність витрат на правничу допомогу, з огляду на предмет спору, суті спору та впливу вирішення вказаної справи на відновлення порушених прав позивача. Відповідач не наводить жодних обґрунтувань та не надає будь-яких доказів завищення заявленої до відшкодування суми витрат на правничу допомогу, або невідповідності заявленого розміру середнім ринковим цінам адвокатських послуг, не надає власного розрахунку витрат на правничу допомогу, які на думку відповідача будуть відповідати таким вимогам та будуть розумними і співмірними зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом, ціною позову тощо.
Наведені в акті наданих послуг від 03.04.2023 послуги належать до професійної правничої допомоги, а витрати на неї - до судових витрат, що відповідає положенням ч.3, 4 ст.134 КАС України, та ст.19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
За таких обставин, беручи до уваги, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2023 позов задоволено, тобто судове рішення ухвалено на користь позивача, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для розподілу судових витрат на правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн понесених позивачем в суді першої інстанції шляхом стягнення їх на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області, яка є суб`єктом владних повноважень, що виступав відповідачем у даній справі.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали із прийняттям нової постанови про задоволення заяви позивача про відшкодування судових витрат
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 травня 2023 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області (08325, Київська область, Бориспільський район, с.Щасливе, вул.Фестивальна, 39, код ЄДРПОУ 04527520) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 9000,00  грн (дев`ять тисяч грн 00 коп.).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
Текст постанови виготовлено 13 вересня 2023 року.

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    А.Ю.Кучма

                                                                                                    В.О.Аліменко