ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 липня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/173/23	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богацької Н.С.
суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті
на рішення Господарського суду Одеської області від 28.03.2023, ухвалене суддею Гутом С.Ф., м. Одеса, повний текст складено 31.03.2023
у справі № 916/173/23
за позовом: Державної служби України з безпеки на транспорті
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН»
про стягнення 32512,43 грн,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2023 року Державна служба України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» (далі ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН»), в якому просила суд стягнути з останнього на користь Державного бюджету України 32512,43 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.
Позов мотивований тим, що 06.07.2021 посадові особи Укртрансбезпеки на 124 км автодороги М-01 Київ – Чернігів - Н. Яриловичі провели габаритно-ваговий контроль вантажного автомобіля марки VOLVO (рнз НОМЕР_1 ) з напівпричепом (рнз НОМЕР_2 ), належного на праві оренди ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН», за результатом якого було встановлено перевищення нормативно-вагових параметрів, про що складені акти та довідка. За даними вказаних вище документів 06.07.2021 проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та нарахована плата за проїзд у сумі 1004,4 євро (що еквівалентно 32512,43 грн станом на дату складання акту).
Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначив, зокрема, що між ним та ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД» 05.07.2021 укладено договір-заявку № 0507 на автоперевезення маршрутом м. Чернігів - Північний порт (ЮМТП). При здійсненні перевезення вантажу, посадовими особами Укртрансбезпеки складено акт № 279932, яким зафіксовано порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме навантаження на строєну вісь складає 26,87 т., замість дозволених 24 т. Проте, відповідно до довідки № 0054185 від 06.07.2021 про результати здійснення габаритно-вагового контролю навантаження на одиночну (передню) вісь складає 6850 кг, навантаження на одиночну (ведучу) вісь складає 11020 кг, навантаження на строєну вісь складає 8520 кг + 9170 кг + 9180 кг; повна маса транспортного засобу складає 44,74 тони. Після складення вищезазначених документів транспортний засіб продовжив рух і на пункті зважування «Дачне» (Одеська область) його знову зупинено для габаритно-вагового контролю, в результаті якого будь-яких порушень виявлено не було, а повна маса транспортного засобу складає 42,69 т., тобто різниця вимірювань склала 2,05 т. Прибувши до місця розвантаження, де також здійснено повторне вимірювання ваги вантажу перед його передачею від перевізника до експедитора, згідно з актом зважування контейнеру № 67683 від 07.07.2021 загальна вага автомобіля складає 43,16 т., а вага вантажу складає 25900 кг, що кореспондується із даними, зазначеними у міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) № 42/1. При цьому, контейнер MRKU3462114 опломбовано митною пломбою № 0382932, про що зазначено у пункті 13 міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 42/1, яка не була пошкоджена або відсутня під час видачі вантажу замовнику. Крім того, на підтвердження відсутності перевантаження вантажу під час транспортування, відповідач посилався на встановлені Одеським окружним адміністративним судом при розгляді справи № 420/15466/21 обставини.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.03.2023 у справі № 916/173/23 у задоволенні позову Укртрансбезпеки до ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» про стягнення 32512,43 грн відмовлено.
Місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки вантаж, який перевозився у контейнері був під митною пломбою, про що зазначено у розділі 13 CMR (пломба № 0382932), що виключало можливість перевантаження вантажу під час транспортування, та те, що згідно з чеком зважування пункту зважування «Дачне» навантаження на строєну вісь складає 24,43 т., а повна маса автопоїзда складає 42,69 т., відповідно до акту зважування № 67683 від 07.07.2021 повна маса автопоїзда складає 43160 кг, маса вантажу складає 25900 кг, зафіксовані в акті № 033836 від 06.07.2021 висновки позивача про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів суд визнав безпідставними, оскільки пунктом 28 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 % (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд (навантаження на строєну вісь складає 24,43 т., що перевищує нормативне допустиме навантаження 24 т., менше ніж на 2 %). Також суд зазначив, що обставини відсутності перевантаження вантажу під час транспортування у контейнері MRKU3462114, під митною пломбою 0382932 встановленні і в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 420/15466/21.
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав на нього апеляційну скаргу. 
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги позивач посилається на незаконність рішення суду, зазначаючи, зокрема, що:
- суд першої інстанції помилково взяв до уваги факт повторного зважування транспортного засобу з вантажем у пункті зважування «Дачне» від 07.07.2021, адже факт перевищення вагових норм транспортного засобу посадовими особами Укртрансбезпеки було зафіксовано 06.07.2021 і даний результат зважування має першочергове значення, оскільки проїхавши маршрут в 620 км., транспортний засіб витрачає як паливно-мастильні матеріали, так і може бути звільнений від інших матеріально-технічних цінностей, що вже при габаритно-ваговому контролі на наступний день матиме значний вплив;
- суд не взяв до уваги той факт, що вантаж, який перевозився, хоча і був розташований в опломбованому контейнері, однак мав властивість зміщуватися по осям, що і було фактично встановлено, адже перевищення вагових параметрів 06.07.2021 було зафіксовано саме на строєну вісь транспортного засобу, в той час як по загальній вазі – в рамках норми;
- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 420/15466/21 не може бути єдиною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу ніяким чином не спростовує факт перевищення вагових параметрів транспортного засобу відповідача на строєну вісь, правомірність дій працівників Укртрансбезпеки відносно складання матеріалів габаритно-вагового контролю та не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати завдану шкоду державі, а саме: сплатити плату за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування, яка завдана руйнуванням автомобільних доріг загального користування, дії співробітників Укртрансбезпеки по нарахуванню плати за проїзд відносно ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» не були предметом розгляду справи № 420/15466/21.
Разом з апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали даної справи, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до надходження матеріалів з суду першої інстанції.
28.04.2023 матеріали справи № 916/173/23 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 апеляційну скаргу Укртрансбезпеки на рішення Господарського суду Одеської області від 28.03.2023 у справі № 916/173/23 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, як таку, що не відповідає вимогам пунктів 2, 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України, встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору у розмірі 3721,50 грн та належних доказів надсилання копії скарги (разом з доданими до неї документами) відповідачу.
24.05.2023 від Укртрансбезпеки надійшла заява (вх. № 1020/23/Д3) до якої додано платіжне доручення № 906 від 21.04.2023 на суму 4026 грн та опис вкладення на ім`я ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» за адресою: 67633, Одеська область, Біляївський район, село Латівка, вул. Миру, буд. 33-А.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 позивачу поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 28.03.2023 у справі № 916/173/23, за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» строк до 12.06.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу, роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 28.03.2023 у справі № 916/173/23.
13.06.2023 від ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» надійшов відзив на апеляційну скаргу, розглянувши який колегія суддів зазначає наступне.
По-перше, в порушення приписів ч. 4 ст. 263 ГПК України відповідачем до відзиву на апеляційну скаргу не додано належних та допустимих, в розумінні статті 77 ГПК України, доказів надсилання його копії іншому учаснику справи, адже надана відповідачем роздруківка з електронної пошти не дає можливості перевірити вміст відправлення, обставини його фактичного направлення, а також отримання адресатом.
По-друге, відповідно до ч. 1  ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.
Як вже зазначалось, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 про відкриття апеляційного провадження відповідачу було встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 12.06.2023.
Водночас, відзив на апеляційну скаргу було подано відповідачем 13.06.2023, тобто з пропуском строку, встановленого ухвалою від 29.05.2023.
Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не заявлено.
Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З огляду на те, що відзив відповідача на апеляційну скаргу було подано після закінчення строку на його подання, такий відзив залишається колегією суддів без розгляду.
Будь-яких інших заяви чи клопотань від учасників справи не надходило.
Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, фактичні обставини справи, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів цієї справи, на підставі укладеного 16.08.2019 між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» (орендар) договору останньому надано в платне користування автомобіль марки VOLVO (рнз НОМЕР_1 ).
05.07.2021 між ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД» (замовник) та ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» (перевізник) укладено договір-заявку № 0507 на перевезення із м. Чернігів до Північного порту (ЮМТП) пиломатеріалів (26 т.) у контейнері 1*40 НС MAERSK MRKU3462114, експедитор у порту ТОВ «УКРЕКСПОРТЕТ».
Відповідно до товарно-транспортної накладної (CMR) № 42/1 ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» у автомобілі із реєстраційними номерними знаками НОМЕР_1 / НОМЕР_2 здійснювало перевезення пиломатеріалів вагою 26 т. у контейнері НОМЕР_3 , опломбованого митною пломбою 0382938.
На підставі затвердженого в.о. начальника Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки щотижневого графіка проведення рейдових перевірок та направлення на рейдову перевірку від 02.07.2021 № 006910 у період з 05.07.2021 по 11.07.2021 посадовими особами Укртрансбезпеки на 124 км автодороги М-01 Київ – Чернігів - Н. Яриловичі проводилась рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт.
06.07.2021 посадовими особами Укртрансбезпеки (Чернігівська область) складено акт № 033836 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до якого на 124 км автодороги М-01 Київ – Чернігів - Н. Яриловичі на автомобілі марки VOLVO (рнз НОМЕР_1 ) з напівпричепом (рнз НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_2 (суб`єкт, що перевіряється ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» – код ЄДРПОУ 43099048), нормативно допустима маса 44 т, проте фактична 44,74 т. Нормативно допустимі осьові навантаження 11/11/8/8/8, у той час як фактичні 6580/11020/8520/9170/9180. Маршрут руху: м. Чернігів – м. Одеса (порт Южний), 620 км.
Відповідно до чеку зважування вищезазначеного транспортного засобу із причепом, загальна маса складає 44740 кг, вісь 1: 6850 кг, вісь 2: 11020 кг, вісь 3: 8520 кг, вісь 4: 9170 кг, вісь 5: 9180 кг.
Згідно довідки № 0054185 від 06.07.2021 про результати здійснення габаритно-вагового контролю навантаження на одиночну (передню) вісь складає 6850 кг, навантаження на одиночну (ведучу) вісь складає 11020 кг, навантаження на строєну вісь складає 8520 кг + 9170 кг + 9180 кг; повна маса транспортного засобу складає 44,74 тони.
За розрахунком від 06.07.2021 № 033836 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, здійсненого у зв`язку із тим, що навантаження на строєну вісь транспортного засобу складає 26,87 т., при нормативно допустимих 24 т., встановлено перевищення нормативного параметру на 11,95 % та нараховано до сплати 1004,1 євро, що станом на дату складання акту та розрахунку еквівалентно 32512,43 грн.
Після складення вищезазначених документів транспортний засіб відповідача продовжив перевезення вантажу і на пункті зважування «Дачне» (Одеська область) транспортний засіб знову зупинено для габаритно-вагового контролю.
Відповідно до чеку зважування у пункті зважування «Дачне» від 07.07.2021 вага зазначеного автотранспортного засобу склала 42,69 т., вісь 1: 7,35 т., вісь 2: 10,91 т., вісь 3: 8,02 т., вісь 4: 8,24 т., вісь 5: 8,17 т.
Враховуючи, що перевищення навантаження встановлено не було, жодних документів посадовими особами Укртрансбезпеки не складалось.
Згідно акту зважування контейнеру № 67683 від 07.07.2021 загальна вага автомобіля (реєстраційні номернимі знаки НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ) із контейнером (MRKU3462114) складає 43160 кг, вага порожнього автомобіля – 13380 кг, вага вантажу – 25900 кг, вага контейнеру – 3880 кг.
Листом ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД» № 445 від 08.07.2021 повідомило ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН», що згідно договору-заявки № 0507 від 05.07.2021 в м. Чернігові 06.07.2021 завантажено пиломатеріали в контейнер MRKU3462114, загальною масою до 26000 кг. Під завантаження було подано авто державний номер – НОМЕР_1 , напівпричіп державний номер – НОМЕР_2 . Контейнер MRKU3462114 знаходився під митним контролем та був опломбований (номер пломби 0382932). Даний вантаж було доставлено в Порт Південний (ЮМТП) в повному обсязі – 25900 кг, що підтверджується Актом зважування контейнеру № 67683 від 07.07.2021. Також зазначено, що ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД» не має ніяких претензій до ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН». Вантаж доставлено в повному обсязі, цілісність пломб перевірено експедитором в порту.
Також колегією суддів встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 420/15466/21, яке набрало законної сили, задоволено позов ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» до Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, визнано протиправною та скасовано постанову Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу № 295270 від 16.08.2021.
Вищевказаним рішенням суду зазначено, зокрема, що оскільки вантаж, який перевозився у контейнері був під митною пломбою, про що зазначено у розділі 13 CMR (пломба № 03829321), що виключало можливість перевантаження вантажу під час транспортування, та те, що згідно з чеком зважування пункту зважування «Дачне» навантаження на строєну вісь складає 24,43 т., а повна маса автопоїзда складає 42,69 т., відповідно до акту зважування контейнеру терміналу TIS № 67683 від 07.07.21 повна маса автопоїзда складає 43160 кг, маса вантажу складає 25900 кг, зафіксовані в акті № 279932 від 06.07.2021 висновки Укртрансбезпеки про порушення ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» п. 22.5 Правил дорожнього руху України та відповідно абз. 15 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу) є безпідставними.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що як акт №033836 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, так і акт №279932 про проведення   перевірки дотримання вимог законодавства   під час здійснення перевезень стосуються одного і того ж факту, який був встановлений Укртрансбезпекою під час проведення рейдової перевірки 06.06.2021.
Предметом спору у даній справі є вимоги Укртрансбезпеки стягнути з ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН» на користь Державного бюджету України 32512,43 грн плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову та зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2001 затверджені Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.
Згідно з пунктом 3 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. (далі Порядок № 879).
Пунктом 30 Порядку № 879 визначено, що плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду; В - відстань перевезення, кілометрів. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.
Відповідно до пунктів 3 та 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами  транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Згідно з абз. 1 п. 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.
Фактично, спір у цій справі виник у зв`язку з тим, що за даними позивача навантаження на строєну вісь транспортного засобу (при перевірці на 124 км автодороги М-01 Київ – Чернігів - Н. Яриловичі 06.07.2021) склало 26,87 т., в той час як за даними відповідача таке навантаження (при перевірці у пункті зважування «Дачне» 07.07.2021) склало лише 24,43 т., тобто в межах допустимої норми. При цьому, відповідність засобів вимірювальної техніки (як тої, що використовувалась 06.07.2021, так і тої, що використовувалась 07.07.2021) учасниками цієї справи під сумнів не ставиться.
На підтвердження обґрунтованості та доведеності своїх вимог позивачем додано до матеріалів цієї справи такі докази, як: 
- акт № 033836 від 06.07.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, відповідно до якого допустима маса складає 44 т, фактична - 44,74 т.; 
- чек зважування транспортного засобу із причепом, загальна маса якого складає 44740 кг, вісь 1: 6850 кг, вісь 2: 11020 кг, вісь 3: 8520 кг, вісь 4: 9170 кг, вісь 5: 9180 кг; 
- довідку № 0054185 від 06.07.2021 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, згідно якої навантаження на одиночну (передню) вісь складає 6850 кг, навантаження на одиночну (ведучу) вісь складає 11020 кг, навантаження на строєну вісь складає 8520 кг + 9170 кг + 9180 кг, повна маса транспортного засобу складає 44,74 т; 
- розрахунок від 06.07.2021 № 033836 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, здійснений у зв`язку із тим, що навантаження на строєну вісь транспортного засобу складає 26,87 т., при нормативно допустимих 24 т.
В свою чергу відповідачем на спростування доводів позивача надані такі докази, як: 
- товарно-транспортну накладна (CMR) № 42/1 про перевезення вантажу вагою 26 т. у контейнері MRKU3462114, опломбованого митною пломбою 0382938; 
- чек зважування у пункті зважування «Дачне» від 07.07.2021, згідно якого вага автотранспортного засобу склала 42,69 т., вісь 1: 7,35 т., вісь 2: 10,91 т., вісь 3: 8,02 т., вісь 4: 8,24 т., вісь 5: 8,17 т.; 
- акт зважування контейнеру № 67683 від 07.07.2021, згідно якого загальна вага автомобіля складає 43160 кг, вага порожнього автомобіля – 13380 кг, вага вантажу – 25900 кг, вага контейнеру – 3880 кг.; 
- лист ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД» № 445 від 08.07.2021, яким було повідомлено ТОВ «ХОТ ВІЛС ЮКРЕЙН», що контейнер знаходився під митним контролем та був опломбований, вантаж доставлено в повному обсязі, цілісність пломб не порушена.
За змістом статей 73, 74 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення ст. 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Враховуючи стандарт більшої переконливості, той факт, що після складення 06.07.2021 акту № 033836 транспортний засіб відповідача продовжив перевезення вантажу і на наступний день знову проходив габаритно-ваговий контроль, під час якого навантаження на строєну вісь склала лише 24,43 т., а також враховуючи, що цей вантаж був опломбований митною пломбою, порушення цілісності якої виявлено не було, а навпаки, її цілісність визнається обома учасниками справи, що виключає можливість перевантаження вантажу під час транспортування, або проведення будь-яких інших операцій з цим вантажем, колегія суддів вважає, що найбільш вірогідним є те, що відповідачем не було допущено перевищення навантаження на строєну вісь транспортного засобу під час здійснення перевезення вантажу із м. Чернігів до Північного порту (ЮМТП) у контейнері MRKU3462114.
Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини відсутності перевантаження вантажу під час транспортування у цьому контейнері встановленні і в рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 420/15466/21, яке не було оскаржено Управлінням Укртрансбезпеки та набрало законної сили.
Щодо доводів скаржника про те, що на наступний день транспортний засіб відповідача міг витратити паливно-мастильні матеріали, міг бути звільненим від інших матеріально-технічних цінностей, а також про те, що вантаж хоча і був розташований в опломбованому контейнері, однак міг зміщуватися по осям, колегія суддів зазначає, що матеріали цієї справи не місять жодних доказів на підтвердження таких обставин.
Згідно з ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують наявність обставин, які згідно зі ст. 277 ГПК України визначені в якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч. 4 ст. 269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з апеляційним переглядом, підлягають віднесенню на скаржника.
Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 28.03.2023 у справі № 916/173/23 - без змін.
Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            Н.С. Богацька

судді                                                                                Г.І. Діброва

          Н.М. Принцевська