справа № 369/350/23
головуючий у суді І інстанції Ковальчук Л.М.
провадження № 22-ц/824/6042/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем   України
 
21 вересня 2023 року                                                                      м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача Мостової Г.І., 
суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.С.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Омельченка Олександра Євгенійовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2023 року про повернення позовної заяви
у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Київоблгаз» про скасування наказу, поновлення на роботі, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
в с т а н о в и в :
У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до АТ «Оператор Газорозподільної системи «Київоблгаз» про скасування наказу, поновлення на роботі, та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 січня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме позивачу потрібно було: 
надати до суду нову редакцію позовної заяви із визначення ціни позову; 
надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються;
надати копію позовної заяви для відповідача;
надати до суду документ, який би підтверджував сплату судового збору з урахування вимог частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».
 
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Суд першої інстанції мотивував постановлену ухвалу тим, що 26 січня 2023 року на виконання ухвали суду надійшла заява про усунення недоліків та квитанція про сплату судового збору у розмірі 1 073 грн 60 коп.
Станом на 27 січня 2023 року недоліки зазначені в ухвалі суду від 17 січня 2023 року не усунуто в повному обсязі, тобто ухвала суду від 17 січня 2023 року не виконана, а тому позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу.
 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Омельченко О.Є. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження у справі на підставі заяви про усунення недоліків від 16 січня 2023 року.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала є протиправною та необґрунтованою, оскільки постановлена без урахування заяви про усунення недоліків від 26 січня 2023 року, якою позивач виправив недоліки щодо сплати судового збору за вимоги немайнового характеру та обґрунтував неможливість визначення ціни позову до вирішення питання законності поновлення на роботі.
 
Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи у суді апеляційної інстанції, не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.
 
За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги наухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.
Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частинами 1, 2 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Частиною 1 статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України, частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви визначені у статті 175 ЦПК України.
Згідно з частинами 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
 
Якщо позивач відповідно до ухвали суду в установлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 січня 2023 року позовну заяву  ОСОБА_1 залишено без руху та вказано у якості недоліку позовної заяви зокрема те, що позивачем не зазначено ціну позову та не надано обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, чим порушено вимоги пункту 3 частини 3 статті 175 ЦПК України.
Пунктом 3 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, заявляючи вимоги про скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі, розрахованій з 12 березня 2022 року до дня поновлення на роботі.
 
Відповідно до статті 235 КЗпП в разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Аналіз зазначеної норми права свідчить про те, що суд, який розглядає трудовий спір в залежності від результату розгляду справи (у разі задоволення позову) визначає розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
 
Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.
Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв`язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. 
За пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». 
Працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення цього середнього заробітку без обмеження будь-яким строком згідно з частиною другою статті 233 КЗпП України та не позбавлений права після ухвалення судового рішення про поновлення його на роботі в подальшому звернутися до суду із позовом про стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначеного частиною другою статті 235 КЗпП України (Постанова Великої  Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року справа № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21).
За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом для захисту своїх трудових прав, розмір середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу у разі задоволення позову може бути обрахований лише з урахуванням дати ухвалення такого рішення суду.
Відповідно до частини 2 статті 176ЦПК України передбачено дії суду, коли на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, а саме: якщо на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.
Отже, зі змісту вказаної норми також вбачається, що якщо на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, то ціна позову встановлюється судом при вирішенні справи.
Підсумовуючи, колегія апеляційного суду вважає, що повернення позову у зв`язку із не усуненням недоліку щодо зазначення ціни позову у цьому випадку не відповідає частині 2 статті 176 ЦПК України.
З матеріалів вбачається, що всі інші недоліки, зазначені судом першої інстанції в ухвалі про залишення позову без руху, позивачем усунуті.
Таким чином, за відсутності у позивача можливості провести точний розрахунок грошової суми, яка стягується, та те, що за пред`явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України позивачі звільняються від сплати судового збору, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви у зв`язку з неусуненням недоліків не може вважатись обґрунтованим.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Омельченка Олександра Євгенійовича задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 січня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 

 
Головуючий                                                                        Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                              Р.В. Березовенко
 
                                                                                     О.Ф. Лапчевська