Ухвала

01 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 756/5664/20
провадження № 51-4555 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати  Касаційного кримінального суду      у складі:

головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про перегляд вказаних судових рішень у касаційному порядку.
 
Перевіривши касаційну скаргу прокурора на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Верховний Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
 
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у  ст. 438 КПК.
У ч. 1 ст. 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до якихсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Однак, прокурор, надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить за межі його перегляду. 
 
Крім того, прокурор не наводить обґрунтування незаконності ухвали суду апеляційної інстанції з огляду на положення статей 412, 419 КПК, а саме, не зазначає, які істотні порушення вимог кримінального процесуального закону допустив суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу в апеляційному порядку, та не вказує на які саме доводи його апеляційної скарги не було надано відповіді судом апеляційної інстанції.
 
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено               ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
 
На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
 
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 19 вересня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 27 квітня        2023 року щодо ОСОБА_4  залишити без руху та надати йому строк десять днів для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали.
 
Роз`яснити прокурору, що у разі неусунення недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                    ОСОБА_3