ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 621/308/22  Номер провадження 22-ц/814/1914/23	Головуючий у 1-й інстанції Бібік О.В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя: Триголов В.М.
судді: Дорош А.І., Лобов О.А.
секретар: Андрейко Я.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Центренерго» Чигриної Лариси Григорівни на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20 липня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» , виконуючого обов`язки директора Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» Шрамко В.Г. про визнання наказів про відсторонення від роботи незаконними та їх скасування
В С Т А Н О В И В:
У січні 2022 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", виконуючого обов`язки директора Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" Шрамко В.Г. 
У позові представник позивача просив: визнати незаконними накази № 11 від 21 січня 2022 року та № 66-к від 24.01.2022 в частині відсторонення ОСОБА_1 від роботи та скасувати їх.
На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника відділу підготовки та проведення ремонтів Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго". Наказом в.о генерального директора ПАТ "Центренерго" № 11 від 21.01.2022 та наказом в.о. директора Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" № 66-к від 24.01.2022 його було відсторонено від роботи терміном на один місяць з дня видання наказу ПАТ "Центренерго". Тож , позивач вважає вказані накази незаконними та такими, що порушують гарантоване Конституцією України право на працю.
Представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Центренерго", Чигрина Л.Г. заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 20 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Центренерго", виконуючого обов`язки директора Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" Шрамко В.Г. про визнання наказів про відсторонення від роботи незаконними та їх скасування - задоволено.
Визнано п. 5 наказу виконуючого обов`язки генерального директора Публічного акціонерного товариства "Центренерго" № 11 від 21 січня 2022 року в частині відсторонення ОСОБА_1 від роботи терміном на один місяць та наказ виконуючого обов`язки директора Зміївської теплової станції Публічного акціонерного товариства "Центренерго" № 66-к від 24 січня 2022 року "Про відсторонення від роботи" протиправними та скасовано. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
В апеляційному порядку рішення оскаржене представником ПАТ «Центренерго» - заступником начальника юридичного відділу відокремленого підрозділу Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго» .
Скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не взяті до уваги обставини , викладені у відзиві на позовну заяву , та не досліджено доказів якими підтверджується позиція відповідача, у зв`язку із чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
ПАТ «Центренерго» вважає безпідставним неприйняття судом доводів представника відповідача щодо відсутності порушення трудових прав позивача у зв`язку із фактичним невиконанням роботодавцем оскаржуваних наказів про відсторонення ОСОБА_1 .
Апелянт вказує, що: перевірка окремих аспектів діяльності відділу підготовки та проведення ремонтів Зміївської ТЕС та особисто його начальника ОСОБА_1 , згідно наказу ПАТ «Центренерго» №11 від 21.01.2022 та наказу по Зміївській ТЕС №66-к від 24.01.2022 року не проводилась, начальник відділу Караєв Д.Е. від роботи не відсторонявся; ОСОБА_1 не був заблокований його пропуск на територію Зміївської ТЕС , на якій діє внутрішньооб`єктний режим; ОСОБА_1 не був заблокований робочий комп`ютер , не вилучались будь які документи, не бокувалась його можливість користуватись технічною документацією; керівником Зміївської ТЕС у період з 24.01.2022 року по 21.02.2022 року не видавались розпорядження щодо залишення позивачем ОСОБА_1 свого, робочого місця та території підприємства; ОСОБА_1 безперешкодно здійснював планові заходи щодо перевірки своїх знань з питань пожежної безпеки , 28.01.2022 року складав екзамени постійно діючій Комісії з питань пожежної безпеки з перевірки знань посадових осіб, обов?язків яких належить забезпечення виконання заходів пожежної безпеки, а також виконання цих заходів Зміївської ТЕС, про що свідчить наявний в матеріалах справи Протокол № 12 засідання постійно діючої комісії з питань пожежної безпеки з перевірки знань посадових осіб, до обов?язків яких належить забезпечення виконання заходів щодо безпеки, а також виконання цих заходів від 28.01.2022 року;  ОСОБА_1 , згідно вищевказаних табелів обліку використання робочого часу, у період з 24.01.2022 року по 21.02.2022 року у повному обсязі нараховувалась заробітна плата, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою заступника головного бухгалтера № 44 від 22.02.2022 року ( а.с.35) та службовою запискою головного бухгалтера від 15.06.2022 року №04/( a.c.36) , згідно яких ОСОБА_1 у січні 2022 року та у лютому 2022 року були нараховані та виплачені: посадовий оклад, надбавка за безпреривний стаж роботи в електрочехнічній галузі, а також премії за основні результати господарської діяльності.
Таким чином, апелянт вважає , що вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 не виконував приписи наказу виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ «Центренерго» №11 від 21.01.2022 року та наказу виконуючого обов`язки директора Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» №66-к від 24.01.2022 , не був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за їх не виконання , продовжував виконувати свої посадові обов`язки за трудовим договором.
А , отже , підприємство жодним чином не позбавляло позивача ОСОБА_1 можливості реального здійснення ним права на працю.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.
Наказом в.о. директора Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" № 180к від 10.04.2012 ОСОБА_1 призначено виконуючим обов`язки начальника відділу підготовки та проведення ремонтів (Т/№3471), з 10 квітня 2012 року начальником відділу підготовки та проведення ремонтів (а.с. 28)
Згідно наказу в.о. генерального директора ПАТ "Центренерго" № 11 від 21.01.2022, з метою проведення вибіркової перевірки окремих аспектів діяльності відділу матеріально - технічного постачання та відділу підготовки та проведення ремонтів Зміївської ТЕС, а також інших питань, які можуть виникнути під час проведення перевірки, постановлено на час проведення перевірки відсторонити від роботи терміном на 1 (один) місяць з дня підписання наказу про проведення перевірки начальника відділу матеріально - технічного постачання калюжного С.Б. та начальника відділу підготовки та проведення ремонтів ОСОБА_1 (а.с. 7)
Наказом в.о. директора Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 24.01.2022 терміном на 1 місяць (а.с.8)
З довідки заступника головного бухгалтера вбачається, що за період з 24.01.2022 по 21.02.2022 ОСОБА_1 заробітна плата нараховувалася згідно табеля обліку використання робочого часу (а.с. 35)
Відповідно до службової записки від 15.06.2022 № 04/71, ОСОБА_1 премія за основні результати господарської діяльності за результатами роботи за січень 2022 року та за лютий 2022 року у розмірі 20% від фактично відпрацьованого окладу згідно Колективного договору нараховувалась у повному обсязі (а.с. 36)
З довідки в.о начальника відділу внутрішнього контролю та економічної безпеки вбачається, що перевірка окремих аспектів діяльності відділу підготовки та проведення ремонтів Зміївської ТЕС та особисто його начальника ОСОБА_1 , згідно наказу ПАТ "Центренерго" від 21.01.2022 № 11 та наказу по Зміївській ТЕС № 66 від 24.01.2022 не проводилась. Начальник відділу підготовки та проведення ремонтів Зміївської ТЕС ОСОБА_2 від роботи не відсторонявся (а.с. 47)
Наказом в.о. директора Зміївської ТЕС ПАТ "Центренерго" № 121-к від 21.02.2022 ОСОБА_1 , начальник відділу підготовки та проведення ремонтів (таб. № 3471) допущений до роботи з 24.02.2022 (а.с. 50)
Відповідно до ч. 1-2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Апелянт аргументуючи свою скаргу посилається на те, що фактично накази №11 від 21 січня 2022 року та №66-к від 24 січня 2022 року не були виконані, а отже підприємство не позбавляло позивача можливості реального здійснення ним права на працю.
Проте, колегія суддів зауважує, що звертаючись до суду ОСОБА_1 заявив вимогу про визнання незаконним наказів №11 від 21 січня 2022 року та №66-к від 24 січня 2022 року про відсторонення від роботи та скасування їх. Вимоги про допуск до роботи не заявлялось , позивач посилався виключно на незаконність спірних наказів про відсторонення від роботи.
Так, згідно ст. 46 КЗпП України визначено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: 
появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 
відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони;
в інших випадках, передбачених законодавством.
Відсторонення працівника від роботи - це призупинення виконання ним своїх трудових обов`язків за рішенням уповноважених на це компетентних органів з підстав, передбачених законодавством, що, як правило, відбувається з одночасним призупиненням виплати йому заробітної плати.
За змістом вищеназваної статті допускається відсторонення працівника або у випадках, перелічених у статті, або в інших випадках, які повинні бути також передбачені певним нормативним документом. Висновок щодо необхідності підтвердження певними нормативними документами інших випадків незазначених у ст.46 КЗпП України висловлений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року справа № 755/6458/15-ц .
Відповідачем під час розгляду справи не наведено , якими саме нормативними документами передбачено відсторонення від роботи у разі проведення службового розслідування щодо фінансово-господарської діяльності. Нормами ст.46 КЗпП України відсторонення з вказаних підстав не передбачено.
Працівник наділений правом оскаржити наказ про відсторонення від роботи у встановленому законом порядку.
Скаржник зазначає, що суд ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , не звернув уваги на те, що основоположними складовими конституційного принципу верховенства права є : принцип законності , принцип юридичної визначеності , принцип справедливого суду.
Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної (правової) визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів («Brumarescu проти Румунії», № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).
Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Принцип юридичної визначеності не поширюється так далеко, як на усталену судову практику («Unedic проти Франції», № 20153/04, рішення від 18 грудня 2012 року).
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9зп). 
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права – це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
     Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість – одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.
Тож, з урахуванням положень Конституції України та принципів верховенства права, районний суд здійснив вірний висновок , що винесення наказів №11 від 21 січня 2022 року та №66-к від 24 січня 2022 року про відсторонення від роботи дійсно є протиправним та підлягають скасуванню. 
Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними і обгрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки наявність вказаних наказів та допуск позивача до виконання своїх трудових обов`язків призвели до правової невизначеності останнього та порушили мінімальні стандарти права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦІК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Центренерго» Чигриної Лариси Григорівни – залишити без задоволення.
Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 20 липня 2022 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді:   А.І. Дорош

О.А. Лобов