ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/7385/23	Головуючий у 1-й інстанції Кунцьо С.В. 	
Провадження № 33/817/434/23 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.2 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю:  
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - адвоката Черніцького І.Р. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.2 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. 
Як визнав суд, ОСОБА_1 будучи раніше притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повторно протягом року, а саме 20 квітня 2023 року о 22 год. 48 хв. в м. Тернополі по вул. Львівська керував транспортним засобом марки «Ford Ranger», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка що не відповідає обстановці; звужені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість мови; почервоніння обличчя. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
Окрім цього, ОСОБА_1 будучи раніше притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, повторно протягом року, а саме 20 квітня 2023 року о 22 год. 48 хв. в м. Тернополі по вул. Львівська керував транспортним засобом марки «Ford Ranger», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду від 16.01.2023 року, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
Приймаючи до уваги те, що в провадженні судді знаходилось дві справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, які кваліфікуються за ч.2 ст.130 КУпАП №607/7385/23 (провадження 3/607/3187/2023), ч.5 ст 126 КУпАП № 607/7523/23 (провадження 3/607/3239/2023), відповідно ст. 36 КУпАП вони об`єднані в одне провадження та присвоєно номер справи №607/7385/23 (провадження 3/607/3187/2023).
       В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуту до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Черніцький І.Р., вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин справи.
       Вважає, що суд першої інстанції, визнавши винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП, взяв до уваги неналежні та недопустимі докази, чим порушив положення ст.ст. 251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.
       Захисник звертає увагу суду на те, що ОСОБА_1 проходить службу в ЗСУ та 30.12.2022 керував транспортним засобом, який перебуває в користуванні батальйону в якому останній несе службу, а тому враховуючи вимоги ст.15 КУпАП дану справа слід було направити командиру (керівництву) військової частини, або командиру 252 батальйону військової частини НОМЕР_2 , майору ОСОБА_2 , для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
       Вказує, що згідно з довідки №44/УБД від 03 травня 2023 року ОСОБА_1 в період з 05.11.2022 по 03.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військової агресією РФ проти України. Крім цього, згідно довідки № 1248 від 07.05.2023 ОСОБА_1 з 12.08.2022 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , а тому враховуючи вимоги ст.15 КУпАП дану справу слід було направити командиру (керівництву) військової частини, або командиру 252 батальйону В/Ч НОМЕР_2 майору ОСОБА_2 , для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
       Апелянт вважає, що суд не може вважати рапорт працівника поліції належним доказом вини особи, оскільки рапорт не містить фактичних даних на основі яких може бути встановлено наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і тому, в контексті положення ст.251 КУпАП такий не може бути доказом у даній справі.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що посилання суду на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 16.01.2023 є неправомірним, оскільки станом на день складання протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП, вищенаведена постанова законної сили не набрала та оскаржувалась в апеляційному порядку.
        Захисник вважає, що призначене покарання з позбавленням права керування є неправомірним, оскільки громадянин ОСОБА_1 право керування транспортними засобами, у відповідності до Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою КМУ від 08.05.1993 №340 - не отримував, підстави для прийняття рішення у даній справі про позбавлення його права керування транспортним засобом були відсутні, що було залишено судом без уваги.
       В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, що не відмовляється від проходження огляду у встановленому законом порядку, однак не може здати сечу, а тому з метою проведення дослідження біологічного середовища для визначення стану наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 могло бути відібрано іншу речовину - слину, змив з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров.
       Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, або провадження по даній справі закрити та передати матеріали даної справи командиру (керівництву) військової частини за місцем несення служби ОСОБА_1 , або командиру 252 батальйону військової частини НОМЕР_2 , майору ОСОБА_2 , для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
       В судове засідання адвокат Черніцький І.Р., який подав апеляційну скаргу, та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , які належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися і не повідомили суд про наявність поважних причин їх неявки.
Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду скарги, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
       За наведених обставин, вважаю за можливе розглянути справу про адміністративне правопорушення за апеляційної скаргою адвоката Черніцького І.Р., в інтересах ОСОБА_1 , без участі останніх.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою вставлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Як слідує з протоколів про адміністративне правопорушення, які були предметом розгляду суду першої інстанції серії ААД №039278 від 20.04.2023, громадянин ОСОБА_1 будучи раніше притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повторно протягом року, а саме 20 квітня 2023 року о 22.48 год. в м. Тернополі по вул. Львівська керував транспортним засобом марки «Ford Ranger», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка що не відповідає обстановці, звужені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість мови, почервоніння обличчя. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, ОСОБА_1 на місці зупинки відмовився.
Крім цього, згідно з протоколом серії ААД №039279 від 20.04.2023, громадянин ОСОБА_1 будучи раніше притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, повторно протягом року, а саме 20 квітня 2023 року о 22.48 год. в м. Тернополі по вул. Львівська керував транспортним засобом марки «Ford Ranger», номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно постанови Тернопільського міськрайонного суду від 16.01.2023 року, чим порушив п.2.1 «а» Правил дорожнього руху, 
Вказані протоколи відповідають вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складені уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у них обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
В протоколах про адміністративні правопорушення, зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. 
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, є відеозапис з нагрудних камер та відеореєстратора із службового автомобіля працівників патрульної поліції.
       Вказаними відеозаписами зафіксовано, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням водієм Правил дорожнього руху, зокрема у керованому ним автомобілі не освітлювався номерний знак в темну пору доби. В подальшому, в ході перевірки документів працівниками поліції було виявлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами на 12 місяців від 16 січня 2023 року за постановою Тернопільського міськрайонного суду. Оскільки у водія були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які працівник поліції йому назвав, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, від якого він відмовився.
       Дані обставини також стверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами - постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №728396 від 21.04.2023 року; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №713409 від 30.12.2022 року; копією постанови Тернопільського міськрайонного суду від 16.01.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; довідкою виданою УПП в Тернопільській області ДПП, відповідно до якої, згідно бази ІПНПУ ОСОБА_1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 ; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції віл 20.04.2023; рапортом поліцейського взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області Я. Костюк від 20.04.2023 року.
       Суд враховує, що рапорт поліцейських за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності зі всіма наявними доказами.
       Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але за умови відібрання у нього біологічних зразків для аналізу, є безпідставними, оскільки обов`язок водія пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції відповідно до п.2.5 ПДР України, закон не пов`язує з виконанням поліцейським чи лікарем певних умов чи вимог водія.
       З огляду на вказані вище докази, які належним чином досліджені судом першої інстанції, вважаю, що дії працівників поліції при проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , узгоджуються з приписами ст.266 КУпАП та відповідають вимогам Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р № 1452/735.
       Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Таким чином, даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав, зокрема, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння останній категорично відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху. 
       Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , як військовослужбовець не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, а підлягає дисциплінарному стягненню у порядку, визначеному Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
       Суд апеляційної інстанції виходить з того, що матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення перебуваючи військовослужбовцем строкової служби, що в силу вимог ч. 4 ст. 15 КУпАП, стало б підставою для передачі матеріалів про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності. Виходячи із наявних у справі документів, є мобілізованим військовослужбовцем та має нести адміністративну відповідальність за вчинене порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху на загальних підставах.
       Крім цього, за змістом ч.3 ст.15 КУпАП, передача матеріалів про правопорушення для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності командиру (керівництву) військової частини передбачено лише у випадку порушення правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України. 
       Крім цього, доводи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що матеріали справи необхідно було направити до військової частини для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, є необґрунтованими, так як докази про те, що транспортний засіб "Ford Ranger", номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 , станом на 20.04.2023 року належав до транспортних засобів Збройних Сил України, у матеріалах справи відсутні, що в силу вимог ч.3 ст.15 КУпАП, не є підставою для передачі матеріалів про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
       Посилання захисника на долучену до матеріалів апеляційної скарги довідку командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , згідно якої, транспортний засіб марки Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2002, перебуває на обліку військової частини НОМЕР_2 , до уваги судом не беруться, з огляду на таке.
       Згідно п.2 Порядку відомчої реєстрації та ведення обліку транспортних засобів Збройних Сил України, затвердженого постановою КМУ від 30 вересня 2009 р. № 1032, реєстрація транспортного засобу Збройних Сил полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних з перевіркою відповідних документів, закріпленням номерного знака, звіркою і у разі потреби дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин (кузова, шасі, рами, двигуна), оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційного документа - технічного талона транспортного засобу Збройних Сил, зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 1992 р. N 47 ( 47-92-п ) (ЗП України, 1992 р., N 3, ст. 57; 2000 р., N 1, ст. 10).
       Так, у матеріалах справи відсутні докази реєстрації транспортного засобу Ford Ranger, номерний знак НОМЕР_1 , зокрема закріпленого номерного знака відповідного зразка та технічного талона транспортного засобу Збройних Сил, як це передбачено Порядком. Не надано таких доказів стороною захисту і під час апеляційного розгляду.
       Як встановлення судом, постановою Тернопільського апеляційного суду від 17.07.2023 року залишено без змін постанову Тернопільського міськрайонного суду від 16.01.2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
       Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
       Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду від 16.01.2023 року ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, 30.12.2022 року.
       З огляду на ці обставини, доводи апелянта про те, що на день складання протоколу за ч.2 ст.130 КУпАП 20.04.2023 року постанова місцевого суду від 16.01.2023 року ще не набрала законної сили, не впливають на доведеність вини ОСОБА_1 саме за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Тому, твердження сторони захисту про невідповідність постанови суду вимогам чинного законодавства України, вважаю необґрунтованою, оскільки факт повторного протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами другою - четвертою ст.126 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особою, позбавленою права керування транспортними засобами та відмова водія транспортного засобу пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, доведена належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.
       Також апеляційний суд погоджується з викладеними у постанові суду першої інстанції висновками про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
       Фактично, апелянт не заперечує факту наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та оспорює лише застосоване судом адміністративне стягнення, стверджуючи, що суд не вправі застосувати до порушника стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до особи, яка вже позбавлена такого права. 
       Апеляційний суд не погоджується з такими доводами апелянта з огляду на те, що санкція частини 5 статті 126 КУпАП передбачає безальтернативний застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.
       Матеріалами провадження підтверджується, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративний правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 713409 від 30.12.2022 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
       Також, апеляційний суд звертає увагу, що більшість доводів апеляційної скарги є аналогічними тим, які були предметом дослідження суду першої інстанції і отримали належну правову оцінку, з якою апеляційний суд погоджується.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції у зв`язку з неповнотою судового розгляду, а також порушенням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення. 
       Апеляційний суд також звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       Таким чином, ОСОБА_1 20 квітня 2023 року реалізував своє право керувати автомобілем "Ford Ranger", номерний знак НОМЕР_1 , тим самим погодившись нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, вважаю, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та кваліфікації його дій за ч.2 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП є правильними. 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням положень ст.36 КУпАП, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
Посилання апеляційної скарги про неправомірність призначеного покарання з позбавленням права керування відносно ОСОБА_1 є голослівними та спростовується матеріалами справи.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі чи передачі матеріалів за місцем несення військової служби останнього для вирішення питання про його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

       Керуючись ст.294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Черніцького І.Р. залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2023 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя