Номер провадження: 33/813/1341/23
Справа № 513/1021/22 
Головуючий у першій інстанції Рязанова К. Ю. 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       31.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
за участю:
секретаря Нечитайло А.Ю., 
захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Манової І.М.,
представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Базилюка К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Манової Інни Миколаївни на постанову Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2023 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саратського районного суду Одеської області перебували адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП).

Відповідно до адміністративних матеріалів, 08 жовтня 2022 року о 17 год. 00 хв., на автодорозі Одеса - Рені 116 км + 900 м, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем CHEVROLET CRUZЕ, державний номер НОМЕР_1 , виконував поворот ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху через суцільну лінію та скоїв зіткнення з автомобілем MAZDA 6, державний номер НОМЕР_2 , а також від удару скоїв зіткнення з автомобілем CHEVROLET TRACKEP, державний номер НОМЕР_3 . При дорожньо-транспортній пригоді (далі – ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст.38 КУпАП (а.с.144-146).

Не погоджуючись з вказаною вище постановою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – адвокат Манова І.М. подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, та прийняти нову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с.150- 157).

Постановою Одеського апеляційного суду судове засідання в суді апеляційної інстанції за клопотанням представника ОСОБА_1 – адвоката Манової І.М. було призначено в режимі відеоконференції (а.с.180).

Дослідивши апеляційну скаргу та матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно виходив із того, що згідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, правопорушник ОСОБА_1 здійснив дії, відповідальність за які, передбачена ст. 124 КУпАП, та мали місце 08.10.2022 року. Таким чином на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися визначені ч.2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення з причин, не залежних від суду, у зв`язку із чим суд вірно закрив провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто, з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.
При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Разом з тим, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень щодо обов`язку суду встановлювати обставини вчинення адміністративного правопорушення та наявність вини особи у його вчиненні у разі спливу всіх строків притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Тлумачення вказаної норми дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.
Вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Крім того, згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП вина особи не встановлюється. Вказаний висновок обґрунтовано тим, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття їх в одній постанові свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції «Про права людини і основоположних свобод». За правилами ст. 284 КУпАП, рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
Разом з тим, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року вказано, що у разі закриття провадження по справі, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Зважаючи на викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2023 року змінити, виключивши з неї висновки суду про винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим із оскаржуваної постанови суду слід виключити абзаци 30 та 31 наступного змісту:
«Як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, до якої учасниками ДТП не було внесено жодних зауважень та застережень; показаннями наданими ОСОБА_1 щодо часу, місця, способу щодо обставин ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд критично оцінює твердження особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його представника, щодо невинуватості в ДТП ОСОБА_1 , оскільки останнім не було надано до суду жодних доказів на підтвердження його невинуватості. Посилання на перевищення транспортним засобом MAZDA 6, державний номер НОМЕР_2 , швидкості руху, то суд критично сприймає дані пояснення, оскільки дані покази ОСОБА_1 ґрунтуються лише на його припущеннях».
Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях правопорушника ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, матеріали справи не містять.

При цьому апеляційний суд зазначає, що закриття провадження у справі підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не позбавляє учасників ДТП можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є нереабілітуючою ознакою, інакше провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягало б закриттю за п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,      

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – адвоката Манової Інни Миколаївни задовольнити частково.

Постанову Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2023 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити.

Виключити з тексту постанови Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2023 року абзаци 30 та 31 наступного змісту: 

«Як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, що притягається до адміністративної відповідальності будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених Правил не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 того ж Кодексу, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, який складений у максимальній відповідності з вимогами ст. 256 наведеного Кодексу та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення ПДР України; схемою місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), на зворотному боці схеми зазначено характеризуючи дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження, до якої учасниками ДТП не було внесено жодних зауважень та застережень; показаннями наданими ОСОБА_1 щодо часу, місця, способу щодо обставин ДТП; письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Суд критично оцінює твердження особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його представника, щодо невинуватості в ДТП ОСОБА_1 , оскільки останнім не було надано до суду жодних доказів на підтвердження його невинуватості. Посилання на перевищення транспортним засобом MAZDA 6, державний номер НОМЕР_2 , швидкості руху, то суд критично сприймає дані пояснення, оскільки дані покази ОСОБА_1 ґрунтуються лише на його припущеннях».
В іншій частині постанову Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено: 04.09.2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                С.М. Сегеда