УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2023 року
м. Київ
Справа № 334/3443/21
Провадження № 51 - 4622 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2022 року щодо неї,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги засудженої ОСОБА_4 вбачається, що вона просить змінити вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2022 року. 
Як вбачається з наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_4 та її захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_4 . Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 27 квітня 2023 року апеляційні скарги засудженої ОСОБА_4 та її захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року - без зміни.
Проте, касаційна скарга містить суперечності, які перешкоджають вирішити питання щодо можливості відкриття касаційного провадження чи відмови у такому відкритті з огляду на наступне. Так, ухвала Запорізького апеляційного суду від 21 січня 
2022 року, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами засудженої ОСОБА_4 та її захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року щодо ОСОБА_4 , не є судовим рішенням, що відповідно до ст. 424 КПК України може бути оскаржене в касаційному порядку. 
Щодо оскарження вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 грудня 2021 року та ухвали Запорізького апеляційного суду від 27 квітня 2023 року, то вказані судові рішення є предметом касаційного перегляду, проте в цій частині  касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України. 
Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України в касаційній скарзі засуджена не зазначає в чому, на її думку, полягає незаконність судових рішень згідно з вимогами    ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього. Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. 
Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). 
Також засудженійнеобхідно врахувати, що обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України, не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу,має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Крім того, засуджена ОСОБА_4 , вказуючи на неправильну кваліфікацію її дій та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і її особі через суворість, не зазначає в чому конкретно полягає така неправильність кваліфікації та таканевідповідність призначеного покарання у цьому кримінальному провадженні із врахуванням встановлених судами обставин і доводи на обґрунтування цього. 
Впорушення вимог ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги не додано копії оскаржуваних рішень.
Вказані недоліки та суперечності поданої касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженій ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.  
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
  ОСОБА_1 	  ОСОБА_2 	  ОСОБА_3