ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року 
м. Київ
справа № 420/21515/21
провадження № К/990/18775/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Смоковича М. І.,
суддів: Мельник-Томенко Ж. М., Радишевської О. Р.
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу 
за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою Управління Служби безпеки України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року, ухваленого у складі головуючого судді Свиди Л. І., та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року, прийняту у складі колегії суддів: головуючого - Федусика А. Г., суддів: Бойка А. В., Шевчук О. А.
І. Суть спору
1. У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Служби безпеки України (далі також - СБУ) Управління Служби безпеки України у Одеській області (далі - Управління СБУ в Одеській області), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог просить:
1.1. визнати протиправною бездіяльність СБУ, допущену з 19 жовтня 2021 року, яка полягає у неприйнятті рішення щодо нарахування та виплати позивачу належного йому матеріального та грошового забезпечення, а саме грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2020 року в розмірі 441820,19 грн відповідно до вимог Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України № 515/ДСК-2018 від 10 квітня 2018 року, несплачених при вибутті у щорічні основні відпустки вимоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в розмірі 18258 грн та за 2020 рік в розмірі 21650 грн відповідно до вимог Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України № 515/ДСК-2018 від 10 квітня 2018 року;
1.2. визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Одеській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу належного йому грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року до 02 червня 2020 року, виходячи з посадового окладу за посадою заступника начальника головного відділу, окладу за військовим званням полковник, надбавки за вислугу років у розмірі 45 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням згідно з главою 1, надбавки у розмірі 15 % посадового окладу відповідно до глави 3 та преміювання у розмірі 10 % посадового окладу відповідно до глави 15 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України № 515/ДСК-2018 від 10 квітня 2018 року в розмірі 441820,19 грн;
1.3. зобов`язати Управління СБУ в Одеській області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2020 року виходячи з посадового окладу за посадою заступника начальника головного відділу, окладу за військовим званням полковник, надбавки за вислугу років у розмірі 45 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням згідно з главою 1, надбавки у розмірі 15 % посадового окладу відповідно до глави 3 та преміювання у розмірі 10 % посадового окладу відповідно до глави 15 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України № 515/ДСК-2018 від 10 квітня 2018 року в розмірі 441820,19 грн;
1.4. визнати протиправною бездіяльність Управління СБУ в Одеській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 при вибутті у щорічні основні відпустки допомоги на оздоровлення за 2019 рік та за 2020 рік згідно з главою 16 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України № 515/ДСК-2018 від 10 квітня 2018 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в розмірі 18258 грн та за 2020 рік в розмірі 21650 грн, передбаченої главою 17 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України № 515/ДСК-2018 від 10 квітня 2018 року, з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років;
1.5. зобов`язати Управління СБУ в Одеській області нарахувати та виплатити позивачу несплачені йому при вибутті у щорічні основні відпустки допомоги на оздоровлення за 2019 рік та за 2020 рік згідно з главою 16 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України № 515/ДСК-2018 від 10 квітня 2018 року, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік в розмірі 18258 грн та за 2020 рік в розмірі 21650 грн, передбаченої главою 17 розділу ІІІ Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України № 515/ДСК-2018 від 10 квітня 2018 року (далі - Інструкція № 515/ДСК-2018), з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, визнання протиправною бездіяльності Управління СБУ в Одеській області щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за періоди з 13 грудня 2015 року по 29 липня 2016 року та з 18 грудня 2017 року по 01 березня 2018 року;
1.6. зобов`язати Управління СБУ в Одеській області нарахувати відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Постанова КМУ № 159) та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за періоди з 13 грудня 2015 року по 29 липня 2016 року та з 18 грудня 2017 року по 01 березня 2018 року у розмірі 34161,84 грн. 
2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що він, маючи військове звання полковника, у період з 31 березня 1999 року по 02 червня 2020 року проходив кадрову військову службу в СБУ. 
При цьому, до 01 березня 2018 року позивачу були нараховані та виплачені всі належні види грошового забезпечення, а з 01 березня 2018 року нарахування та виплати припинено.
Позивач зазначає, що у період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2020 року, а саме по дату звільнення, тобто протягом 27 місяців, грошове забезпечення полковнику ОСОБА_1 не нараховувалось та не виплачувалось.
Крім того, з урахуванням того, що полковник ОСОБА_1 протягом перебування у розпорядженні використав щорічні основні відпустки (за 2017, 2019, 2020), позивач вважає, що існують всі правові підстави для виплати несплаченої йому у 2017, 2019, 2020 роках по одній допомозі на оздоровлення згідно з главою 16 розділу III Інструкції № 515/ДСК-2018, а також по одній матеріальній допомозі для вирішення соціально-побутових питань, передбаченій главою 17 того ж розділу з урахуванням посадового окладу (глава 1 розділу II Інструкції № 515/ДСК-2018), окладу за військовим званням (глава 3 розділу II Інструкції № 515/ДСК-2018) та надбавки за вислугу років (глава 3 розділу II Інструкції № 515/ДСК-2018).
Вважаючи бездіяльність Управління СБУ в Одеській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті позивачу належних йому сум протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою про зобов`язання вчинити вищевказані дії.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
3.  ОСОБА_1 у період з 31 березня 1999 року по 02 червня 2020 року проходив кадрову військову службу в СБУ.
4. 13 грудня 2015 року полковник ОСОБА_1 був затриманий органами військової прокуратури за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
5. Наказом СБУ від 13 грудня 2015 року № 1422-ос полковник ОСОБА_1 зарахований у розпорядження начальника Управління СБУ в Одеській області по посаді заступника начальника головного відділу за підпунктом «в» (у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом) пункту 48 «Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України».
6. 16 грудня 2015 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси до ОСОБА_1 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
7. 15 грудня 2017 року Київським районним судом міста Одеси ОСОБА_1 засуджено за ч.2 ст.15, ч. 4 ст.190 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк з 13 грудня 2015 року по 15 грудня 2017 року (термін його перебування в ДУ «Одеській слідчий ізолятор»).
8. З 18 грудня 2017 року запобіжний захід у вигляді тримання полковника ОСОБА_1 під вартою був змінений (звільнено під заставу).
9. У період з 10 квітня 2018 року по 21 травня 2018 року у встановленому порядку наказом начальника Управління СБУ в Одеській області полковнику ОСОБА_1 надана щорічна основна відпустка за 2017 рік.
10. 18 червня 2018 року наказом начальника Управління СБУ в Одеській області № 307/ДСК на полковника ОСОБА_1 покладено виконання окремих функціональних обов`язків в секторі архівного забезпечення Управління.
11. У період з 03 вересня 2018 року по 15 жовтня 2018 року у встановленому порядку наказом начальника Управління СБУ в Одеській області полковнику ОСОБА_1 надано щорічну основну відпустку за 2018 рік.
12. У період з 05 серпня 2019 року по 06 вересня 2019 року у встановленому порядку наказом начальника Управління СБУ в Одеській області полковнику ОСОБА_1 надано щорічну основну відпустку за 2019 рік.
13. 15 серпня 2019 року нараховано та виплачено полковнику ОСОБА_1 грошове забезпечення за час перебування у розпорядженні начальника Управління СБУ в Одеській області у періоди з 13 грудня 2015 року по 28 липня 2016 року та з 18 грудня 2017 року по 01 березня 2018 року.
14. У періоди з 20 лютого 2020 року по 05 березня 2020 року та з 14 травня 2020 року по 15 червня 2020 року у встановленому порядку наказом начальника Управління СБУ в Одеській області полковнику ОСОБА_1 надано щорічну основну відпустку за 2020 рік.
15. 02 червня 2020 року ухвалою Апеляційної палати Вищого Антикорупційного суду вирок Київського районного суду міста Одеси від 15 грудня 2017 року залишено без змін.
16. Наказом голови СБУ від 24 липня 2020 року № 931-ОС/дск «По особовому складу» полковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби за п.п.«б» п.61 «Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України», п.п.«д» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади) п.2 ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України та виключений зі списків особового складу з 02 червня 2020 року.
17. З 27 липня 2020 року ОСОБА_1 відбував покарання в ДУ «Одеській слідчий ізолятор». 
18. 25 вересня 2020 року за ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси невідбуту частину покарання ОСОБА_1 замінено на 60 годин громадських робіт.
19. 10 листопада 2020 року ОСОБА_1 знято з обліку МВС України по відбуттю строку покарання.
20. Листом Управління СБУ в Одеській області від 13 травня 2020 року № 65/23/Г-13/389 представника позивача повідомлено про те, що ОСОБА_1 зарахований у розпорядження начальника Управління СБУ в Одеській області по посаді заступника начальника головного відділу за пунктом «в» (у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом) пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, з 13 грудня 2015 року де і перебуває наразі. Відповідно до вимог п.4.9 «Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України», затвердженої наказом СБУ від 14 жовтня 2008 року № 772, військовослужбовці, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження та які зараховані у розпорядження за п.п.«в» п.48 Положення, продовжують проходити військову службу з урахуванням особливостей, що випливають з їх статусу підозрюваного або обвинуваченого, та виконувати обов`язки військової служби в межах, визначених начальником, у розпорядженні якого вони перебувають. Порядок виплати військовослужбовцям грошового забезпечення за час перебування в розпорядженні визначений главою 1 розділу ІV Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям СБУ, затвердженої наказом Центрального управління СБ України № 515/ДСК-2018 від 10 квітня 2018 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2018 року за № 512/31964, яка набрала чинності 01 березня 2018 року. Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІV Інструкції виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, які перебувають у розпорядженні, строки якого не визначені, зберігається протягом шести місяців з дня зарахування у розпорядження. Одночасно, відповідно до п.6 глави 1 розділу ІV Інструкції, після закінчення строків перебування у розпорядженні, передбачених п.48 Положення (якщо військовослужбовці не призначені на посаду або не звільнені з військової служби), а у випадках коли такі строки не визначені - після спливу шести місяців з дня зарахування в розпорядження відповідних начальників або керівників, виплата їм грошового забезпечення здійснюється за рішенням Голови СБУ на підставі мотивованих рапортів начальників або керівників, у розпорядженні яких перебувають такі військовослужбовці. З урахуванням викладеного, виплату грошового забезпечення полковнику ОСОБА_1 припинено 01 березня 2018 року на підставі п.2 глави 1 розділу ІV Інструкції у зв`язку із закінченням шестимісячного терміну його перебування у розпорядженні, а в порядку, передбаченому п.6 глави 1 розділу ІV Інструкції підготовлено і направлено на розгляд Голові СБУ мотивований рапорт про виплату зазначеному військовослужбовцю грошового забезпечення з 10 вересня 2019 року - з дати набрання чинності відповідних змін до Інструкції (т.1 а.с. 18).
21. Крім того, листом Управління СБУ в Одеській області від 26 липня 2021 року № 65/23/Г-46/389 повідомлено представника позивача про те, що ОСОБА_1 використав всі дні щорічних основних відпусток за період служби з 2015 року до 2020 року і підстав для виплати компенсації немає. Відповідно до глави 16 та 17 розділу ІІІ Інструкції військовослужбовцям один раз на рік виплачується допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Зазначені допомоги виплачуються на підставі відпускного посвідчення, за яким військовослужбовець вибуває у чергову відпустку або мотивованим рапортом військовослужбовця. Виходячи з того, що щорічна основна відпустка за 2017 рік ОСОБА_1 була використана з 10 квітня 2018 року по 21 травня 2018 року (наказ Управління СБУ в Одеській області від 06 квітня 2018 року № 148-ос, а вмотивований рапорт на виплату допомоги для оздоровлення у 2017 році та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у 2017 році ОСОБА_1 не подавався, підстав для їх виплати немає. При вибутті у щорічну основну відпустку у 2019 та 2020 роках ОСОБА_1 відповідно до Інструкції грошове забезпечення не нараховувалось та не виплачувалось, а отже і не було підстав для виплати матеріальної допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (т.1 а.с. 20).
22. 02 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Управління СБУ в Одеській області із заявою щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2020 року в розмірі 441820,19 грн, нарахування та виплати передбачених законодавством грошових виплат у зв`язку із наданням щорічних основних відпусток за 2019 рік в розмірі 18258 грн. та за 2020 рік в розмірі 21650 грн., нарахувати та виплатити передбачену законодавством індексацію належного грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2020 року, тобто до моменту звільнення (т.1 а.с. 32 - 34).
23. Управління СБУ в Одеській області листом від 19 жовтня 2021 року № 65/23/І-12/389 повідомило позивача про те, що відповідно до п.2 глави 1 розділу ІV Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям СБУ, затвердженої наказом ЦУ СБУ від 10 квітня 2018 року № 515/ДСК за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими пп.«в» - у випадках, передбачених п.1 глави 4 цього розділу, а також пп.«е», «є» та «ж» п.48 «Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ», затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262, зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачених п.48 Положення, а у випадках, коли такі строки не визначені, - протягом шести місяців з дня зарахування у розпорядження. Підпункт «в» п.48 Положення передбачає перебування військовослужбовця у розпорядженні до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом, тобто містить вказівку на подію, яка має неминуче настати і, згідно норм Цивільного кодексу України, встановлює саме термін, а не строк перебування у розпорядженні. Враховуючи вказане, а також те, що станом на 01 березня 2018 року з дня зарахування позивача у розпорядження (13.12.2015 року) пройшло більше шести місяців, нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення були припинені. Крім зазначеного повідомлено, що згідно абз.3 п.6 глави 1 розділу ІV Інструкції 515 після закінчення строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення (якщо військовослужбовці не призначені на посаду або не звільнені з військової служби), а у випадках коли такі строки не визначені - після спливання шести місяців з дня зарахування в розпорядження відповідних начальників або керівників, виплата їм грошового забезпечення здійснюється за рішеннями голови СБУ на підставі мотивованих рапортів начальників або керівників, у розпорядженні яких перебувають такі військовослужбовці. У разі прийняття головою СБ України рішення про виплату грошового забезпечення воно виплачується, виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років., надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премій в розмірах, що визначаються наказами про особовому складу. З метою реалізації вказаної правової норми, Управлінням на ім`я голови СБУ було подано рапорт від 24 березня 2020 року № 65/14/1085-дск з проханням дозволити виплату позивачу грошового забезпечення з 01 вересня 2019 року. За результатами його розгляду (доповідна УРОС СБУ від 29 травня 2020 року № 11/2-3971) в задоволенні було відмовлено. Аналогічна позиція щодо відсутності у Положенні конкретних строків перебування військовослужбовця у розпорядженні у разі здійснення стосовно нього кримінального провадження і необхідності застосування норми про збереження грошового забезпечення протягом шести місяців з дня зарахування у розпорядження міститься у відповідях УПЗ СБУ від 31 липня 2018 року № 16/3091 на запит Управління від 23 липня 2018 року № 65/25/2962 та від 07 жовтня 2021 року № 16/5950 на запит Управління від 22 вересня 2021 року № 65/23/3719 (т.1 а.с. 40 - 41).
ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
24. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року, позовні вимоги задоволено частково.
24.1. Визнано протиправною бездіяльність Управління СБУ в Одеській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 належного йому грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2020 року.
24.2. Зобов`язано Управління СБУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2020 року.
24.3. Визнано протиправною бездіяльність Управління СБУ в Одеській області, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 при вибутті у щорічні основні відпустки допомоги на оздоровлення за 2019 рік та за 2020 рік, а також матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та за 2020 рік.
24.4. Зобов`язано Управління СБУ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 несплачені йому при вибутті у щорічні основні відпустки допомоги на оздоровлення за 2019 рік та за 2020 рік та матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та за 2020 рік.
24.5. Визнано протиправною бездіяльність Управління СБУ в Одеській області щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за періоди з 13 грудня 2015 року по 29 липня 2016 року та з 18 грудня 2017 року по 01 березня 2018 року.
24.6. Зобов`язано Управління СБУ у Одеській області нарахувати відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови КМ України № 159 та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за періоди з 13 грудня 2015 року по 29 липня 2016 року та з 18 грудня 2017 року по 01 березня 2018 року.
24.7. В решті позову - відмовлено. 
25. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за періоди з 13 грудня 2015 року по 29 липня 2016 року та з 18 грудня 2017 року по 01 березня 2018 року. Також, суд зазначив, що відповідач не нараховував та не виплатив ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2020 року у зв`язку з чим є всі підстави для зобов`язання Управління СБУ у Одеській області нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за вказаний період.
Разом з цим  суд першої інстанції зазначив, що під час перебування у розпорядженні відповідача ОСОБА_1 використав щорічні основні відпустки (за 2019, 2020 роки), натомість відповідач не нарахував та не виплатив ОСОБА_1 при вибутті у щорічні основні відпустки допомоги на оздоровлення за 2019 рік та за 2020 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та за 2020 рік, чим допущено протиправну бездіяльність.
26. Зазначена позиція підтримана П`ятим апеляційним адміністративним судом, який за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
IV. Касаційне оскарження 
27. Представник Управління СБУ у Одеській області подав касаційну скаргу на вказані судові рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їх рішення та ухвалити нове, яким відмовити в позові.
28. Так, автор скарги посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 2 глави 1 розділу IV Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління СБУ від 10 квітня 2018 року № 515/ДСК, згідно з яким за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими підпунктом «в» - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також підпунктами «е», «є» та «ж» пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 роту № 1262 (далі - Положення № 1262) зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення № 1262, а у випадках, коли такі строки не визначені, - протягом шести місяців з дня зарахування в розпорядження.
При цьому підпункт «в» пункту 48 Положення  № 1262 передбачає перебування військовослужбовця у розпорядженні до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом, тобто містить вказівку на подію, яка має неминуче настати і, згідно з нормами Цивільного кодексу України, встановлює саме термін, а не строк перебування у розпорядженні.
29. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому, наполягаючи на безпідставності останньої, просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
30. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
31. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
32. В силу статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди захищається законом.
33. Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-III у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). 
34. За змістом статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
35. Приписами статей 3, 4 Закону № 2050-III обумовлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). 
Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
36. Згідно з пунктом 1 Порядку № 159 його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
37. Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку № 159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
38. Положеннями пункту 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).
39. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу IV Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом Центрального управління СБУ від 10 квітня 2018 року № 515/ДСК (далі - Інструкція № 515/ДСК) за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими підпунктом «в» - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також підпунктами «е», «є» та «ж» пункту 48 Положення № 1262) зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення № 1262, а у випадках, коли такі строки не визначені, - протягом шести місяців з дня зарахування в розпорядження.
40. Порядок проходження військової служби за контрактом особами офіцерського складу, сержантського і старшинського складу, рядового складу Служби безпеки України (далі - військовослужбовці Служби безпеки України), виконання ними військового обов`язку в запасі та особливості проходження військової служби в особливий період визначено Положенням про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27 грудня 2007 року № 1262/2007 (далі - Положення № 1262).
41. Згідно з підпунктом «в» пункту 48 Положення № 1262 зарахування військовослужбовців Служби безпеки України у розпорядження прямих начальників (командирів), а за рішенням Голови Служби безпеки України - у розпорядження його першого заступника чи заступника, начальника (командира) іншого функціонального підрозділу Центрального управління, органу, закладу, установи Служби безпеки України або штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України допускається у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом.
42. За змістом пункту 4.9 Інструкції ро організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 14 жовтня 2008 року № 772 (далі - Інструкція № 772) зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників (пункт 48 Положення) - це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади.
У разі зарахування військовослужбовців у розпорядження за підпунктом «в» пункту 48 Положення приймається рішення щодо необхідності припинення їм доступу до державної таємниці залежно від характеру тимчасових обов`язків (завдань), які на них будуть покладені.
Військовослужбовці, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження та які зараховані у розпорядження за підпунктом «в» пункту 48 Положення, продовжують проходити військову службу з урахуванням особливостей, що випливають з їх статусу підозрюваного або обвинуваченого, та виконувати обов`язки військової служби в межах, визначених начальником, у розпорядженні якого вони перебувають.
43. За приписами пункту 4.13 Інструкції № 772 звільнення військовослужбовця з посади та зарахування його в розпорядження відповідного начальника з підстави, передбаченої підпунктом "в" пункту 48 Положення, здійснюється з дня набуття ним статусу підозрюваного у кримінальному провадженні відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
VI. Позиція Верховного Суду           
44. Аналіз наведених правових норм свідчить, що у разі порушення кримінального провадження стосовно військовослужбовців СБУ такі військовослужбовці до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом підлягають зарахуванню у розпорядження відповідних начальників або керівників, із припиненням їм доступу до державної таємниці.
45. Як встановлено судами, наказом СБУ від 13 грудня 2015 року № 1422-ос полковник ОСОБА_1 зарахований у розпорядження начальника Управління СБУ в Одеській області по посаді заступника начальника головного відділу за пп.«в» (у разі здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом) п.48 Положення № 1262.
На виконання відповідних положень Інструкції, наказом начальника Управління СБУ в Одеській області від 18 червня 2018 року № 307/ДСК на полковника ОСОБА_1 покладено виконання окремих функціональних обов`язків в секторі архівного забезпечення Управління, у зв`язку з чим за період з червня 2018 року по 02 червня 2020 року (дата звільнення) особисто опрацював матеріали архівних кримінальних справ на осіб, які перебувають на оперативному обліку в МВС України (фонд «Основний»), та матеріалів архівних кримінальних справ на осіб, які зняті з оперативного обліку в МВС України (фонд «Припинений»), а також здійснював облік опрацьованих ним матеріалів.
46. У пункті 48 Положення № 1262 вказано, що військовослужбовці, зараховані в розпорядження, продовжують проходити військову службу та виконують обов`язки військової служби (завдання) у межах, визначених тією посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають. За ними зберігається матеріальне та грошове забезпечення всіх видів за посадами, що вони займали, якщо інше не передбачено законодавством.
47. Отже, з пункту 48 Положення № 1262 висновується, що протягом часу перебування військовослужбовця у розпорядженні за ним зберігається грошове забезпечення, за виключенням випадків, передбачених законодавством.
48. Так, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу IV Інструкції № 515/ДСК за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими підпунктом «в» - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також підпунктами «е», «є» та «ж» пункту 48 Положення № 1262) зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення № 1262, а у випадках, коли такі строки не визначені, - протягом шести місяців з дня зарахування в розпорядження.
49. З наведеного положення Інструкції № 515/ДСК висновується, що за військовослужбовцями СБУ, які зараховані в розпорядження відповідних начальників або керівників з підстави, передбаченої підпунктом «в» пункту 48 Положення № 1262, виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення № 1262, не зберігається. 
При цьому незбереження виплати грошового забезпечення зарахованих військовослужбовців СБУ в розпорядження з підстави, передбаченої підпунктом «в» пункту 48 Положення № 1262 може бути лише у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу IV Інструкції № 515/ДСК.
50. Судами встановлено та відповідачем не заперечувалось, що Управлінням СБУ в Одеській області не виплачувалося позивачу грошове забезпечення у повному розмірі після зарахування його у розпорядження начальника у період з 01 березня 2018 року до 02 червня 2020 року, з огляду на те, що він був зарахований у розпорядження за пп.«в» п.48 Положення № 1262, строк перебування у якому не встановлено та з дня зарахування у відповідне розпорядження (13.12.2015 року) минуло більше шести місяців.
51. Відповідно до пункту 3.2.1 відомчої Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців СБУ, затвердженої наказом СБУ від 23 січня 2008 року  № 35/ДСК (далі - Інструкція № 35/ДСК), яка діяла на дату зарахування полковника ОСОБА_1 у розпорядження, за військовослужбовцями, звільненими з посад, які вони займали, і зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників, зберігалася виплата грошового забезпечення на весь період перебування у розпорядженні.
52. Пунктом 3.2.2 Інструкції № 35/ДСК передбачалось, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, зазначеним у пункті 3.2.1 цієї Інструкції, здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, що були встановлені таким військовослужбовцям на момент зарахування у розпорядження.
53. Відповідно до пункту 3.5.2 Інструкції № 35/ДСК військовослужбовці, які затримані, чи стосовно яких судом обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, виплата грошового забезпечення припиняється з дня затримання або обрання судом запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
54. Водночас Інструкція № 35/ДСК-2008 втратила чинність згідно з наказом СБУ від 10 квітня 2018 року № 515/ДСК-2018 «Про затвердження Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України». Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям СБУ із зазначеної дати врегульовано затвердженою цим наказом Інструкцією № 515/ДСК.
55. Як вже вище зазначалось, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу IV Інструкції № 515/ДСК за військовослужбовцями, зарахованими в розпорядження відповідних начальників або керівників (крім тих, що зараховані в розпорядження за підставами, передбаченими підпунктом «в» - у випадках, передбачених пунктом 1 глави 4 цього розділу, а також підпунктами «е», «є» та «ж» пункту 48 Положення № 1262) зберігається виплата грошового забезпечення всіх видів за посадами, які вони займали, протягом строків перебування у розпорядженні, передбачених пунктом 48 Положення № 1262, а у випадках, коли такі строки не визначені, - протягом шести місяців з дня зарахування в розпорядження.
56. При цьому пунктом 1 глави 4 розділу IV Інструкції № 515/ДСК визначено, що військовослужбовцям, відстороненим від виконання службових повноважень відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», відстороненим від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, або які оголошені в розшук чи до яких застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виплата грошового забезпечення припиняється з дня прийняття стосовно них відповідного рішення на весь час відсторонення від виконання службових повноважень, відсторонення від посади, перебування в розшуку або застосування запобіжного заходу.
У разі зміни запобіжного заходу виплата грошового забезпечення військовослужбовцю здійснюється на підставі відповідної ухвали слідчого судді або суду.
57. Таким чином пункт 1 у сув`язі з пунктом 2 глави 4 розділу IV Інструкції № 515/ДСК дає підстави для висновку, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям СБУ, зарахованим у розпорядження, з підстави здійснення стосовно військовослужбовця кримінального провадження - до закриття кримінального провадження чи постановлення вироку судом, припиняється у випадках:
відсторонення військовослужбовця СБУ від виконання службових повноважень відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», 
відсторонення військовослужбовця СБУ від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, 
оголошення військовослужбовця СБУ в розшук;
застосування до військовослужбовця СБУ запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
58. Варто зазначити, що всі вищевказані випадки фактично стосуються військовослужбовців СБУ, які не перебувають на робочому місці та не виконують службові обов`язки.
59. Як встановлено судами, ОСОБА_1 у період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2020 року протягом часу перебування у розпорядженні виконував визначені функціональні обов`язки, перебуваючи на робочому місці.
60. Разом з цим до ОСОБА_1 не застосовувалось відсторонення від посади згідно із Законом України «Про запобігання корупції» та Кримінального процесуального кодексу України, позивач у розшук не оголошувався і з 17 грудня 2017 року під вартою не перебував.
61. За таких обставин та правового врегулювання Верховний Суд вважає правильними висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для припинення виплати позивачу у період з 01 березня 2018 року по 02 червня 2020  року грошового забезпечення.
62. Разом з цим варто зазначити, що діюче законодавство передбачає обов`язок установи (організації) по виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати виключно у випадку порушення строків виплати повноважній особі доходів, які не мають разового характеру, зокрема пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші, а тому наявні підстави для виплати компенсації позивачу втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення за періоди з 13 грудня 2015 року по 28 липня 2016 року та з 18 грудня 2017 року по 01 березня 2018 року, що, як встановлено судами, було виплачено 15 серпня 2019 року.
63. Відповідно до глави 16 розділу III Інструкції № 515/ДСК військовослужбовцям на підставі відпускного посвідчення або за мотивованим рапортом один раз на рік виплачується допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення, а згідно з главою 17 цього ж розділу військовослужбовцям при вибутті у чергову відпустку або за мотивованим рапортом один раз на рік виплачується матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
64. Як встановлено судами, під час перебування у розпорядженні позивач використав щорічні основні відпустки (за 2019, 2020 роки), однак, при вибутті у щорічні основні відпустки допомоги на оздоровлення за 2019 рік, за 2020 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік, за 2020 рік виплачені не були, що суперечить вищевказаним нормам Інструкції № 515/ДСК.
65. З огляду на викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
66. Доводи ж касаційної скарги не спростовують висновки судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.
67. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
VII. Судові витрати
68. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1.          Касаційну скаргу Управління Служби безпеки України в Одеській області залишити без задоволення.
2.          Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі № 420/21515/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                М. І. Смокович 
Судді                                                                                          Ж. М. Мельник-Томенко
                                                                                                              О. Р. Радишевська