ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року 
м. Київ
справа № 420/18231/21
адміністративне провадження № К/990/17803/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №420/18231/21
за позовом  ОСОБА_1 до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Харченко Ю.В., і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року, ухвалену в складі колегії суддів: головуючого судді Яковлєва О.В., суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.           ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Національного університету оборони України імені Івана Черняховського (далі - відповідач) з вимогами: 
1.1.          визнати протиправними дії відповідача щодо застосування жовтня 2015 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , у період з 01.12.2015 по 02.04.2017; 
1.2.          зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, за період з 01.12.2015 по 02.04.2017, із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення, у сумі 26   959,35 грн, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими особами тa рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44, з урахуванням раніше виплачених сум.
2.          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.
3.          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.12.2021, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2022, провадження у справі закрито на підставі пункту 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки судами попередніх інстанцій встановлено, що спір у справі, що розглядається, є повністю тотожним спору у справі №420/3686/20, за наслідками розгляду якого Одеським окружним адміністративним судом 03.09.2020 було прийнято рішення.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
4.          У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанції норм процесуального права, просить їх скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
5.          На обґрунтування касаційної скарги скаржник зауважує, що позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави. Водночас предмети спорів у справах №420/18231/21 і №420/3686/20 є різними, а тому справа №420/18231/21 підлягає розгляду по суті позовних вимог. 
6.          Так, при розгляді справи №420/3686/20 судом досліджувалось виключно право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за час проходження служби. У справі №420/18231/21 предметом розгляду вже є правильність встановлення відповідачем базового місяця та сума індексації.
7.          Ураховуючи, що питання застосування базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення не вирішувалось у справі №420/3686/20 та на відповідача не покладалось жодних зобов`язань з цього приводу, а тому позивач позбавлений процесуального права звернення до суду із заявою у порядку статті 383 КАС України. Отже, останній і подав новий адміністративний позов.
8.          Указана касаційна скарга надійшла на адресу Суду 12.07.2022.
9.          За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській   О.Р., суддям Уханенку С.А., Кашпур О.В.
10.          Ухвалою Суду від 07.09.2022 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
11.          Відповідач подав заперечення на касаційну скаргу позивача, в якому наполягає на безпідставності останньої та просить у її задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
ІІІ. Позиція Верховного Суду
12.          Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
13.          Перевіривши доводи касаційної скарги та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права у межах, визначених статтею 341 КАС України, Суд дійшов таких висновків.
14.          Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09.06.2023 у справі №160/14832/22, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили, сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їхні правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
15.          За змістом пункту 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
16.          Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті та остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.
17.          Необхідно зауважити, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
18.          Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
19.          Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
20.          У постанові від 09.10.2018 у справі №809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову; це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем і відповідачем спірних правовідносин. Отже, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин і фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
21.          Таким чином, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.
22.          Спірним є питання наявності в межах двох справ №420/3686/20 та №420/18231/21 одночасної сукупності вказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.
23.          Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач уже звертався з позовом до відповідача про визнання протиправними дій щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.04.2017, стягнення за цей період відповідної індексації з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, у розмірі 43678,96 грн, з урахуванням відрахувань.
24.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 у справі №420/3686/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020, позов задоволено частково: визнано протиправними дії Національного університету оборони України імені Івана Черняховського щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.04.2017; зобов`язано Національний університет оборони України імені Івана Черняховського здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.04.2017. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
25.          Мотивуючи ці рішення, суди попередніх інстанцій наголосили, що позивач має право на індексацію його грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.04.2017, проте нарахування суми індексації за певний період належить до повноважень відповідача. Також судами попередніх інстанцій відмовлено в позові в частині застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.12.2015 по 02.04.2017 «січень 2008 року».
26.          На виконання цього рішенням відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.04.2017 у сумі 16   566,13 грн із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) - жовтень 2015 року.
27.          Повертаючись до спору в цій справі (№420/18231/21), необхідно зазначити, що предметом позову в ній є саме питання розрахунку, зокрема з визначенням жовтня 2015 року як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 02.04.2017.
28.          Указане не було предметом правової оцінки судів у справі №420/3686/20. 
29.          Так, за наслідками судового розгляду справи №420/3686/20 вирішено лише щодо права позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.04.2017. Однак у ній не вирішувався спір, пов`язаний з обчисленням суми індексації грошового забезпечення позивача у період з 01.12.2015 по 02.04.2017, оскільки розрахунок індексації за вказаний період Національним університетом оборони України імені Івана Черняховського позивачу на той час не здійснювався.
30.          Отже, висновки судів у справі №420/3686/20 про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині застосування місяця - січень 2008 року, як базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 по 02.04.2017, не можуть свідчити про правильність обчислення відповідачем суми індексації, проведеної на виконання рішення суду. 
31.          Таким чином, між сторонами у цій справі виник новий спір щодо правильності розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 02.04.2017, проведеної на виконання рішення суду. 
32.          За таких обставин, висновки судів попередніх інстанцій про те, що вимоги заявлені позивачем у цій справі вже були предметом судового розгляду в адміністративній справі №   420/3686/20 та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими, що виключає наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 328 КАС України.
33.          Суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, залишеної в силі судом апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
34.          Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі. 
35.          Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).
36.          Ураховуючи наведене, оскаржені судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
37.          Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
38.          Задовольнити касаційну скаргу ОСОБА_1 .
39.          Скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року, а справу направити для продовження розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
40.          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    С.А. Уханенко