ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 599/1385/23	Головуючий у 1-й інстанції Чорна В.Г. 	
Провадження № 33/817/467/23 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю представника ОСОБА_1 адвоката Бабія Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бабія Н.І. на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 9 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
                                       ВСТАНОВИЛА:
       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 536 грн. 80 коп. судового збору. 
       Згідно з постановою суду, 05 червня 2023року о 01 год. 09 хв. в м.Зборів по вул.Б.Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21150, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у найближчому медичному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення. 
В обгрунтування доводів апеляційної скарги посилається на відсутність в матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 автомобілем та перебування у ньому після незаконної зупинки.
Вбачає порушення норм чинного законодавства у тому, що суд безпосереденьо не допитав свідків адмінправопорушення.
Вважає працівники поліції зацікавленими особами, а тому просить не брати до уваги надані ними свідчення оскільки вони не можуть бути об”єктивними.
Посилається на відсутність у матеріалах справи доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, який зупинили неуповноважені особи - представники територіальної оборони по патрулюванню вулиць м.Зборів за відсутності підстав визначених ст.35 ЗУ “Про патрульну поліцію”.
Зазначає про те, що суд не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , які беззаперечно ствердили що ОСОБА_1 не керував автомобілем.
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Бабія Н.І., який підтримав подану скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
       Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, які містяться у: протоколі про адмінправорушення серії ААБ № 037661 від 05.06.2023, згідно з яким 05 червня 2023року о 01 год. 09 хв. в м.Зборів по вул.Б.Хмельницького, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21150, з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у найближчому медичному закладі категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни; відеозаписами нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано що ОСОБА_1 відмовився пройти у встановленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, визнавав факт вживання ним алкоголю після зупинки та поясненнями патрульних наряду по патрулюванню вулиць м.Зборів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які бачили факт керування ОСОБА_1 автомобілем, зупинили автомобіль за керуванням ОСОБА_1 під час коменданської години та бачили що він не вживав алкогольних напоїв після зупинки. 
       Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними та допустими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні відмові адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмові водія від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп”яніння, з цим висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
       Перевіряючи доводи апелянта щодо відсутності у матерілах справи доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом виходжу з того що вони спростовуються відомостями викладеними у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, який складено працівником патрульної поліції на підставі проведеної ним перевірки, зокрема, відібрання пояснень від очевидців, який у відповідності до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, даних, зафіксованих на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, на якому відображено пояснення ОСОБА_1 який не заперечував факт керування автомобілем та відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп”яніння пояснивши що вживав алкогольні напої після зупинки траспорного засобу під його керуванням.
       Також не заслуговують на увагу доводи представника ОСОБА_1 щодо відсутності у представників територіальної оборони м.Зборів підстав для зупинки водіїв, а також здійснення зупинки за відсутності визначених ст.35 ЗУ “Про національну поліцію” підстав оскільки всупереч вимогам п.7 ст.35 ЗУ “Про національну поліцію” він керував автомобілем під час визначених Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та на прийнятого на його виконання Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, якими заборонено рух транспортних засобів під час дії комеданської години. Окрім того слід зазанчити що до повноважень підрозділів територіальної оборони міст утворених при відділах Національної поліції безпосередньо входить патрулювання вулиць міста, в тому числі під час дії коменданської години під час якого вони мають зупиняти водіїв, які керують транспорними засобами всупереч вищезгаданим вимогам чинного законодавства.
       Також вважаю що місцевий суд підставного відхилив показання ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , які стверджували про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем оскільки вони спростовуються даними, зафіксованими на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських та правильно визнав їх такими що даються з метою ухилення від відповідальності.
       Перевіряючи посилання апелянта на недопустимість посилання на письмові показання свідків- представників наряду територіальної оборони, які до того ж не є безсторонніми особами оскільки зупиняли автомобіль, вважаю їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з того, що визначений ст.251 КУпАП перелік доказів не є вичерпним, оскільки ними є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі і інші документи, щопрямо передачено у вказаній нормі закону та вказані свідки повідомляли обставини, які спримали безпосередньо та щодо яких були неупередженими особами оскільки здійснення патрулювання міста та перевірка осіб під час дії коменданської години, в тому числі які керують автомобілем, входить до їх повноважень.
       Отже, доводи представника ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення місцевого суду в апеляційній інстанції, а тому подану ним апеляційну скаргу слід відхилити, а постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

                                       ПОСТАНОВИЛА:         

       В задоволенні апеляційної скарги апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бабія Н.І. відмовити, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 9 серпня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя