СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року                    м. Харків                        Справа № 917/1384/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя  Россолов В.В. ,
при секретарі  с/з  Ярош В.В.,
за участі представників сторін:
від позивача: Цибіков О.О.,
від відповідача: Остапенко О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні   апеляційну скаргу відповідача, за вх. №946 П/1 на  рішення  господарського суду Полтавської області від 17.04.23 (повний текст складено 27.04.23, суддя Мацко О.С.)    у справі № 917/1384/22 
за  позовом  Акціонерного товариства «РВС Банк», м. Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс Ойл", м.Полтава,
про стягнення  2 498 048, 49 грн., 

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «РВС Банк», м.Київ  звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл», м. Полтава  про  стягнення 2  498  048,49 грн. у тому числі: заборгованість у розмірі 1  825  867,77 грн, 30 % річних – 71  884,02 грн, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ – 119806,70 грн,  штраф у розмірі 10 % - 480  490 грн.
Господарським судом Полтавської області  прийнято рішення від 17.04.2023 р. у справі № 917/1384/22, яким позовні вимоги задоволено частково.   Стягнуто з  Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл» (36000, Полтава, вул.  Небесної Сотні, 9/17, код ЄДРПОУ 38516938) на користь Акціонерного товариства «РВС Банк» (04071, м. Київ, вул.  Віденська, 29/58, код ЄДРПОУ 39849797)  1 825 867,77 грн. основного боргу, 68 487,41 грн - річних, 92 026,90 грн. пені, 480 490, 00 грн. штрафу, 37003,08 грн. судового збору.  В іншій частині позову - відмовлено.
Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог в частині їх задоволення.
Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Ойл» звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення по справі №917/1384/22 та ухвалу  про виправлення описки у рішенні від 28.04.2023 в частині задоволення позовних вимог і ухвалити  нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі та вирішити питання про стягнення з позивача на користь відповідача витрат по сплаті  судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.    
Вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права без урахування усіх обставин справи.  Зокрема посилається, що позивач в порушення вимог закону не перевірив чи порушено відповідачем зобов`язання та не дослідив заяву бенефіціара, безпідставно задовольнивши її. Звертає увагу суду, що роботи по договору № 186/22 не могли бути розпочати, а розпочаті були терміново  закінчені так як на території регіону ( смт.Нова Водолага Харківського району Харківської області ) велися активні бойові дії, а працівники, які мали  виконувати ці роботи були мобілізовані. Оскільки виконанню зобов`язання перед відповідачем прямо залежало від виконання зобов`язання забезпеченого гарантією, яке не було можливо виконати у зв`язку з форс-мажорними обставинами ( збройною агресією російської федерації) відсутні підстави для стягнення річних, пені та штрафу . 
Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І.,  суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 р.  відкрите апеляційне провадження  за апеляційною скаргою відповідача на рішення господарського суду Полтавської області від 17.04.2023 у справі № 917/1384/22, встановлено учасникам справи строк до 26.06.2023 р. включно для подання відзивів на апеляційну скаргу, витребувано матеріали справи з господарського суду Полтавської області.
29.05.2023  від позивача  по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому наголошується , що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами неможливість виконання умов договору, як і не надано обґрунтувань з приводу невчасно повідомлення  АТ «Угргазвидобування» про настання обставин непереборної сили у порядку передбаченому розділом 9 Договору про закупівлю.    
Ухвалою Східного  апеляційного господарського суду від 30.06.2023 р. розгляд  справи призначено на 13.07.2023 р.
У судовому засіданні, яке відбулося 13.07.2023 р. оголошувалася перерва до 28.08.2023 р. ( ухвала від 13.07.2023 р.)
У судових засіданнях в режимі відеоконференції  приймали участь представники позивача та відповідача, які підтримали свої вимоги та заперечення.
17.08.2023 р. на адресу Східного апеляційного господарського суду електронною  поштою   від позивача по справі надійшла  заява про залучення копії рішення господарського суду Полтавської області від    20.04.2023 р. у справі №  917/1369/22 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 р. , якою рішення по справі залишено без змін. 
Відповідно до приписів  ч. 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України,  апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. 
    24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому дію воєнного стану було продовжено.
Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:
- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;
- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;
- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua;
- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.
Відповідно до приписів статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.
При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.
На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого статтею  273 ГПК України.
Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК  України)
     Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю-доповідача), дослідивши  обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін,  які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне. 
Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.
05.01.2022р. між сторонами по справі було укладено договір про надання гарантії №Д-21-22Г , за умовами якого:
- за заявою Принципала (ТОВ «Сервіс Ойл», відповідач) банк надає на користь Бенефіціара (АТ «Укргазвидобування») Гарантію, за якою зобов`язується сплатити Бенефіціару на його письмову вимогу, що становить належне представлення, грошову суму у разі настання Гарантійного випадку протягом строку дії або до дати закінчення Гарантії;
- Документ, з якого виникають базові відносини між Принципалом і Бенефіціаром  договір №21П-170_71350000-6  Науково  технічні послуги в галузі інженерії (Сейсморозвідувальні дослідження на Жемчужній ділянці Скиданівської площі за технологією 3D;
- Загальна сума гарантії складає 4804900 грн, без ПДВ;
- Строк дії Гарантії : вступає в силу з моменту  надання та діє по 26.06.2023р. (копія договору, заявка про надання гарантії №21, Банківська гарантія 21-22Г від 18.01.2022р.  а.с. 8-13).
Згідно з умовами гарантії, банк зобов`язався безвідклично, безумовно та без заперечень виплатити Бенефіціару на Вимогу будь-яку суму вказану у вимозі Бенефіціара, що не перевищує 4  804  900,00 грн.
В подальшому, 29.08.2022р. банком отримано від банефіціара  АТ «Укргазвидобування`повідомлення з вимогою про сплату за гарантією у зв`язку  порушенням Принципалом зобов`язань за договором про надання послуг з проведення сейсмологорозвідувальних досліджень на Жемчужній ділянці Скиданівської площі за технологією 3 D від 15.02.2022р. №186/22.
П.2.4 договору передбачено, що Принципал з метою забезпечення здійснення Банком платежу за Гарантією на вимогу Бенефіціара  може сформувати грошове покриття не пізніше здійснення банком платежу за Гарантією. Про надходження вимоги  від Бенефіціара та необхідність  формування грошового покриття Банк повідомляє Принципала у порядку, передбаченому цим Договором.
Відтак, Банк повідомив Принципала про отримання вимоги та на підставі п.2.4 договору гарантії заявив вимогу до ТОВ «Сервіс Ойл» про надання грошового покриття для оплати суми гарантії у розмірі 4  804  900,00 грн.
Проте через ненадання покриття,  05.09.2022р. самостійно сплатив Бенефіціару суму гарантії, про шо повідомив Принципала шляхом направлення регресної вимоги від 05.09.2022р.
Враховуючи, що відповідачем у банку було розміщено власні кошти (вклад) на підставі договору на комплексне банківське обслуговування суб`єктів господарювання №14.431.0122.ЮО_Д, банком було списано з вкладного (депозитного) рахунку Принципала доступну суму коштів 2  495  851,91 грн та 2  374,39 грн  процентів за депозитом, що підтверджується меморіальним ордером №8 від 05.09.2022р.
Крім того, між сторонами було укладено Договір застави майнових прав ДЗМП-21-22Г, заставою за яким забезпечувалося виконання заставодавцем зобов`язань за договором про надання гарантії (зі змінами і доповненнями до нього), на підставі якого до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено відомості про обтяження прав за номером №29629659 від 18.01.2022р. Керуючись умовами Договору, Банк здійснив звернення стягнення на предмет застави шляхом списання коштів у сумі 480  490,00 грн. та 315,93 грн. в рахунок погашення основного зобов`язання за Договором про надання гарантії №Д-21-22Г від 05.01.2022р.
Враховуючи викладене, станом на 13.10.2022р. позивач  просив стягнути з відповідача 1  825  867,77 грн. залишку заборгованості за договором, 71  884,02 грн.  30% річних, 119  806,70 грн. пені, 480  490,00 грн. штрафу. 
У обґрунтування заявлених сум пені, річних та штрафу позивач посилається, серед іншого, на приписи розд.5 договору, якими передбачено відповідальність за порушення його умов:
- за порушення строків повернення Банку коштів, сплачених Банком за Гарантією Принцпал сплачує Банку пеню від суми заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, що діяла у період, за який нараховується пеня;
- за порушення Принципалом строків надання документів, визначених у п.4.7 договору, а також інших документів, передбачених цим Договором, в тому числі  випадку подання недостовірної інформації, яка стосується умов цього договору та /або умов виконання цього договору, в тому числі  порушення будь-якого із зобов`язань, вказаних у цьому договорі, Принципал сплачує на користь банку штраф у розмірі 10% від суми гарантії. Сплата штрафу не звільняє Принципала від виконання зобов`язань за цим договором;
- також п.4.2 передбачена сплата процентів від суми боргу  30% річних у валюті гарантії за період з моменту сплати Банком за гарантією на вимогу бенефіціара або за рішенням суду  та до моменту зарахування боргу на належні рахунки банку.
У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги було задоволено частково. Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог в частині  їх задоволення.
Судовою колегію під час апеляційного провадження було встановлено, що у провадженні Господарського суду Полтавської області  перебувала справа №917/1369/22 за позовною заявою АТ «Укргазвидобування» до ТОВ «Сервіс Ойл» в особі Філії газопромислового управління "Полтавагазвидобування" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до ТОВ «Сервіс Ойл» про стягнення 13 167 703,52грн та визнання недійсним одностороннього правочину про розірвання Договору №186/22 від 15.02.2022р. 
Рішенням по справі № 917/1369/22 від 20.04.2023 р. позовні вимоги  задоволено повністю.  Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ" (вул. Небесної Сотні, 9/17, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ 38516938) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вул. Кудрявська, 26/28, м.Київ, 04053, код ЄДРПОУ 3019775) в особі Філії газопромислового управління "Полтавагазвидобування" Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вул. Європейська, 173, м. Полтава, Полтавська область, 36008, код ЄДРПОУ 00153100) штрафні санкції за неналежне виконання договірних зобов`язань за Договором №186/22 від 15.02.2022 в розмірі 13 167 703,52грн з них:  2 997 903,52грн  - пеня за прострочення наданих послуг,  560 000,00грн  - штраф за прострочення наданих послуг понад 30 днів,  9 609 800,00грн  - штраф за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань та відмову від Договору без належних причин; а також  200 199,55грн  судового збору.  Визнано недійсним з моменту вчинення, односторонній правочин про розірвання Договору №186/22 від 15.02.2022, здійснений  Товариством  з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ", оформлений листом №01/490 від 05.05.2022.
На час розгляду справи  № 917/1384/22 у суді апеляційної інстанції,   рішення господарського суду Полтавської області у справі № 917/1369/22   від 20.04.2023 р. набуло чинності,  у зв`язку  з прийняттям Східним апеляційним господарським судом постанови від 25.07.2023 р.  у справі № 917/ 1369/21, якою  рішення господарського суду Полтавської області у справі № 917/1369/22 від 20.04.2023 р. залишено без змін.
Як зазначалося вище, рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволено частково. 
Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог в частині їх задоволення. 
Судова колегія погоджується з таким  висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову Акціонерного товариства «РВС Банк», м.Київ   до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Ойл», м. Полтава  з огляду на нижче викладене. 
Відповідно до приписів частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.
Частиною1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення. В якому одна сторона ( боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином. ( ст.526 ЦК України)    
Частиною 2 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема,  гарантією.
Відповідно до  статті 200 Господарського кодексу  України,   гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення  ЦК України.
Згідно до приписів статті 560 Цивільного кодексу України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. 
За умовами частини 1 та частини  2  статті 561 Цивільного кодексу України  гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше.
Відповідно до  приписів статті 563 Цивільного кодексу України,   у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.
Таким чином,  обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умов порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією.
Як зазначалося вище,  статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За умовами банківської гарантії № 21-22Г, ця гарантія  забезпечує саме виконання принципалом Договору з бенефіціаром; гарант безвідклично та безумовно та без заперечень зобов`язується виплатити бенефіціару на вимогу будь-яку суму вказану у вимозі бенефіціара, що не перевищує 4  804 900 грн. не пізніше 5 робочих днів з дати отримання вимоги бенефіціара, що містить вказівку на те, в чому полягає порушення принципалом зобов`язань, в забезпечення якого видана ця гарантія та без необхідності подання будь-яких інших документів або виконання будь-яких інших умов, надання додаткових обґрунтувань. Усі платежі за гарантією мають бути виконані гарантом на користь бенефіціара незалежно від будь-яких заперечень Принципала або будь-якої третьої сторони. Ніякі зміни і доповнення, що вносяться до договору, не звільняють гаранта від зобов`язань за банківською гарантією.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, за приписами Цивільного законодавства, гарантія, на відміну від інших способів забезпечення виконання зобов`язання, які мають похідний (акцесорний) характер,  є незалежною від основного зобов`язання. Припинення такого зобов`язання або визнання його недійсним не тягне за собою припинення гарантії, навіть тоді, коли у ній міститься посилання на основне зобов`язання. Відмовитися від задоволення вимог кредитора гарант може тільки тоді, коли останні не відповідають умовам гарантії або сплинув строк її дії. 
Незалежність гарантії від основного зобов`язання підкреслюється і правилом, встановленим частиною 3  статті  565 Цивільного кодексу України: гарант, який після пред`явлення до нього вимоги кредитором дізнався про недійсність основного зобов`язання або про його припинення, повинен негайно сповістити про це кредитора та боржника. Однак при отриманні, незважаючи на таке повідомлення, повторної вимоги бенефіціара гарант зобов`язаний його задовольнити.
З огляду на наведене, твердження заявника апеляційної скарги про те,  що позивач не повинен був сплачувати гарантію на користь бенефіціара, отримавши повідомлення про розірвання договору, який забезпечувався гарантією, є необґрунтованими.
Як убачається з матеріалів справи,  заперечення відповідача ( заявника апеляційної скарги)  проти позову,  зводяться до того, що позивач не повинен був сплачувати гарантію на користь бенефіціара, отримавши повідомлення про розірвання договору, який забезпечувався гарантією.
Судова колегія з цього приводу зазначає наступне.
Рішенням господарського суду Полтавської області  у справі № 917/1369/22   від 20.04.2023 р., яке залишено без змін постановою  Східного апеляційного господарського суду  від 25.07.2023 р., зокрема, визнано недійсним з моменту вчинення, односторонній правочин про розірвання Договору №186/22 від 15.02.2022, здійснений  Товариством  з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС ОЙЛ", оформлений листом №01/490 від 05.05.2022.
Судова колегія зазначає, що Банк, отримавши вимогу про сплату за банківською гарантією, діяв у відповідності до умов договору про  надання гарантії №Д-21-22Г. 
Так, згідно п.3.6, 3.7 договору, банк, отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення, згідно із умовами Гарантії, і сплачує кошти бенефіціару (або повідомляє його про відмову у задоволенні вимоги). 
Меморіальним ордером №8 від 05.09.2022р. банк, встановивши відсутність підстав для відмови у виплаті гарантії, здійснив її виплату в сумі 4  804  900,00 грн. (а.с.19, том 1).
З огляду на наведене, твердження заявника апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення заяви бенефіціара судовою колегією відхиляються.
Що стосується вимоги про  стягнення штрафних санкцій та наявність форс-мажорних обставин.
Як убачається з матеріалів справи та пояснення сторін, Договір № 186/22 від 15.02.2022 р. було укладено між АТ «Укргазвидобування» ( замовник) та ТОВ «Сервіс Ойл». Згідно   умов Договори та додатків до нього, сторони визначили місцем виконання умов договору на території Миргородського та Гадяцького районів Полтавської області України із зазначенням географічних координат.
Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України видало наказ від  25.04.2022 № 75   «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі  проведення воєнних ( бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні ( блокуванні) станом на 23 листопада 2022 р. «
Вказаним наказом затверджено  перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних ( бойових) дій абр які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Про те у вказаному переліку відсутня Полтавська область та будь яка її адміністративно-територіальна частина. 
Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 06.12.2022 за № 1364 «Деякі питання формування переліку територій. На якій ведуться ( велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією  ( в подальшому постанова № 1364) Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом від 22.12.2022 за № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться ( велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.
Наказом № 309 визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства  з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.202 за № 75.
Відповідно до Наказу №  309 перелік територій на яких ведуться( велися0 бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджено за формою згідно з додатком до Постанови № 1364, та включає два розділи: І. Території, на яких ведуться ( велися) бойові дії; ІІ Тимчасово окуповані російською федерацією території України.
У вказаному переліку також відсутня інформація про проведення бойових дій або  про тимчасову окупацію м.Полтава або Полтавської області.
Таким чином посилання заявника апеляційної скарги на неможливість виконати умови договору про закупівлю у зв`язку зі збройною агресією російської федерації  судовою колегією відхиляються.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначає, що  сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами ( подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14.02.2028 у справі № 926/2343/16,  від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21)
Адже визнання сертифікатів торгово-промислової палати беззаперечними та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин ( обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказом суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.
В даному випадку, заявником апеляційної скарги не доведено належними та допустимими доказами неможливість виконання умов договору, як і не надано обґрунтувань з приводу невчасного повідомлення АТ «Укргазвидобування» про настання обставин непереборної сили    у порядку встановленому розділом 9 Договору про закупівлю.
Частиною 1  статті 610 Цивільного кодексу України  встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з пункту  3  статті  611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Відповідно до частини 1 та частини 2   статті  612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Частиною 2  статті  193 Господарського кодексу України  встановлено, що порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до частини  1  статті  216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Як свідчать матеріали справи, приписами  розділу 5 Договору про надання гарантії  №Д-21-22Г від 05.01.2022 р.,  передбачено  наступну відповідальність за порушення його умов:
- за порушення строків повернення Банку коштів, сплачених Банком за Гарантією Принцпал сплачує Банку пеню від суми заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, що діяла у період, за який нараховується пеня;
- за порушення Принципалом строків надання документів, визначених у п.4.7 договору, а також інших документів, передбачених цим Договором, в тому числі  випадку подання недостовірної інформації, яка стосується умов цього договору та /або умов виконання цього договору, в тому числі  порушення будь-якого із зобов`язань, вказаних у цьому договорі, Принципал сплачує на користь банку штраф у розмірі 10% від суми гарантії. Сплата штрафу не звільняє Принципала від виконання зобов`язань за цим договором;
- також п.4.2 передбачена сплата процентів від суми боргу  30% річних у валюті гарантії за період з моменту сплати Банком за гарантією на вимогу бенефіціара або за рішенням суду  та до моменту зарахування боргу на належні рахунки банку.
Судом першої інстанції було перевірено надані позивачем розрахунки та зроблено висновок, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції, про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.    
З огляду на наведене, твердження заявника апеляційної скарги про відсутність підстав для стягнення з нього штрафних санкцій не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження. 
Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України,  Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)

Судові витрати покладаються  на заявника апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 269,270, 275,276 , 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу відповідача, за вх. №946 П/1 ,  на рішення Господарського суду Полтавської області від 17.04.2023  у справі № 917/1384/22 – залишити без задоволення.
2.Рішення Господарського суду Полтавської області від 17.04.2023   у справі №917/1384/22 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   04.09.2023 

Головуючий суддя                                                                    О.І. Склярук

Суддя                                                                                          Р.А. Гетьман  

Суддя                                                                                          В.В. Россолов