Ухвала
27 липня 2023 року
м. Київ
справа № 727/159/22 
провадження № 61-10925ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 19 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від нарахованої заборгованості зі сплати аліментів та повне звільнення від сплати неустойки (пені),
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь заборгованість зі сплати аліментів, які стягувались на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 22 грудня 2011 року, в розмірі 36 426,02 грн та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 36 426,02 грн, і судові витрати.
 
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив суд частково звільнити його від нарахованої заборгованості зі сплати аліментів та повне звільнення від сплати неустойки (пені).
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 березня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість зі сплати аліментів, що стягувались на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2011 року в розмірі 36 426,02 грн та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 36 426,02 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Зустрічний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.
 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 у квітні 2023 року подав апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 березня 2023 року у даній справі. 
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 03 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 березня 2023 року залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
Роз`яснено, що у разі невиконання вимог суду у зазначений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.
 
Апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 судового збору.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 07 червня 2023 року продовжено ОСОБА_1 на п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали термін на усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 березня 2023 року в даній справі, які зазначені в ухвалі Чернівецького апеляційного суду від 03 травня 2023 року.
Роз`яснено, що у разі невиконання вимоги суду у зазначений строк апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута особі, яка її подала.
 
Підставами продовження строку для усунення недоліків стало те, що заявник просив відстрочити йому сплату судового збору, однак не надав суду належні та допустимі докази на підтвердження свого важкого матеріального стану, тому йому відмовлено у задоволенні клопотання.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 19 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 березня 2023 року визнано неподаною і повернуто.
 
Суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу, виходив з того, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом. 
 
19 липня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 19 червня 2023 року (надійшла до суду 24 липня 2023 року), в якій заявник просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року        № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.
 
У відповідності до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
 
За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що не погоджуючись із рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 березня 2023 року  ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на вказане рішення суду.
 
Суд апеляційної інстанції вказав, що заявником до апеляційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що у разі, якщо в апеляційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.
 
Таким чином, заявнику необхідно зазначити підстави для звільнення від сплати судового збору, або сплатити судовий збір у розмірі 2 977,20 грн (992,40*150% + 992,40*150%).
 
Ухвалою від 07 червня 2023 року Чернівецький апеляційний суд розглянув клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та продовжив заявнику строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Чернівецького апеляційного суду від 03 травня 2023 року.
 
В цій ухвалі Чернівецький апеляційний суд зазначив, що заявник не надав суду належних та обґрунтованих доказів щодо свого важкого матеріального стану, а тому його клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.
 
Судом апеляційної інстанції становлено, що копія ухвали Чернівецького апеляційного суду від 03 травня 2023 року неодноразово направлялася на електронні адреси ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), які містяться в матеріалах справи.
 
Також, копія ухвали Чернівецького апеляційного суду від 07 червня 2023 року про продовження строку для усунення недоліків була направлена на електронні адреси ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також поштовими засобами зв`язку на поштову адресу, зазначену заявником в апеляційній скарзі, рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак рекомендований лист з копією ухвали повернувся без вручення на адресу Чернівецького апеляційного суду з поштовою відміткою про причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».
 
Крім того, з довідок про доставку електронного листа вбачається, що копія ухвали направлена 07 червня 2023 року на електронну адресу заявника.
 
Колегія суддів Верховного суду погоджується з висновком Чернівецького апеляційного суду про те, що оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною і повернути заявнику.
 
Також суд апеляційної інстанції вірно вказав, що заявник не цікавиться станом поданої апеляційної скарги, самоусунувся від виконання обов`язку добросовісно здійснювати процесуальні права. 
 
У зв`язку з цим апеляційний суд дійшов вірного висновку про повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, в порядку частини 2 статті 357 ЦПК України, оскільки заявник не усунув недоліки, визначені ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 05 травня 2023 року.
 
Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».
 
Відповідно до частини першої стаття 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів; у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.
 
За своїм змістом перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.
 
У статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється за подання до суду апеляційної та касаційної інстанції скарг на судові рішення.
 
Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної інстанції скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
 
Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18) та Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18).
 
При подачі апеляційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 2 977,20 грн, оскільки розмір судового збору за подачу апеляційної скарги залежить від ставки судового збору при подачі позову до суду першої інстанції.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в  порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є  необґрунтованою.
 
Верховний Суд зазначає, що повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 права подати нову апеляційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, сплатити судовий збір у встановленому законом порядку відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».
 
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 19 червня 2023 року є необґрунтованою, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
 
Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 19 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про часткове звільнення від нарахованої заборгованості зі сплати аліментів та повне звільнення від сплати неустойки (пені) відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                    Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

                                                                                                          Д. Д. Луспеник