УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №272/1087/21 Головуючий у 1-й інст. Чуб І.А. 
Категорія 44 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:     Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 272/1087/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформації та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  - адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, на рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2023 року, ухвалене під головуванням судді Чуб І.А.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року представник позивачки звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 на даний час тимчасово перебуває в Канаді. Разом з нею в одній квартирі проживає ОСОБА_2 . Стосунки між ними носять напружений характер, оскільки відповідачка постійно створює конфліктні ситуації, розмовляє з нею в грубій, непристойній і образливій формі. Це відбувається систематично з грудня 2020 року. 
Вказав, що позивачка розповіла своєму чоловіку ОСОБА_3 , який мешкає в Україні, про систематичні образи на її адресу з боку  ОСОБА_2 . В серпні 2021 року, коли відповідачка приїхала в Україну,  ОСОБА_3  зустрівся з нею  з метою з`ясування причин конфліктів між сторонами. 17 серпня ОСОБА_3  відвідав відповідачку та попросив припинити образи в бік його дружини, на що  ОСОБА_2  відповіла, що вона не ображала позивачку. Однак вказала, що поведінка його дружини є аморальною та повідомила чоловікові позивачки, що « ОСОБА_1  спить з вісімнадцятирічними хлопцями", «неграми» і так далі». Таким чином,  ОСОБА_2  поширила неправдиву інформацію про  ОСОБА_1 , яка не відповідає дійсності. Відповідачка свідомо принизила честь і гідність позивачки публічно перед її чоловіком  ОСОБА_3 , також повідомила неправдиві обставини в присутності свідків та матері відповідачки, повідомляючи інформацію, що « ОСОБА_1 спить з вісімнадцятирічними хлопцями, «неграми» і так далі» саме чоловіку позивачки. Зазначив, що відповідачка не лише образила ОСОБА_1 і поширила про неї неправдиву інформацію, а й намагалась досягти більше негативних наслідків для позивачки, а саме: створити негативне ставлення до неї її чоловіка та друзів і зруйнувати її шлюб та сім`ю. Також поширенням неправдивої та образливої інформації з метою приниження честі та гідності позивачці заподіяно моральну шкоду. Після того, як ОСОБА_1 дізналася про поширену ОСОБА_2 неправдиву та образливу інформацію, вона тривалий час нервувалася і переживала, вживала заспокійливі препарати, не могла спати. Для налагодження звичайного життя позивачці довелося докладати додаткові зусилля. Вказаними діями ОСОБА_2 спричинила їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 60000 грн.
Таким чином, просив суд визнати недостовірною інформацію стосовно ОСОБА_1 , поширену ОСОБА_2 17 серпня 2021 року під час особистої зустрічі з чоловіком позивачки - ОСОБА_3 , та у присутності громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що « ОСОБА_1 спить з вісімнадцятирічними, «неграми» і так далі».
Також просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 60000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі представник позивачки, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Зокрема, зазначає, що ОСОБА_2 поширила неправдиву інформацію про позивачку, при цьому про наявний у неї умисел особисто повідомила позивачку. Оскільки повідомлені ОСОБА_2 факти не відповідають дійсності, остання свідомо принизила честь та гідність позивачки перед її чоловіком, повідомивши неправдиву інформацію у присутності трьох свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 – матері відповідачки. Своїми діями відповідачка намагалася створити негативне ставлення до ОСОБА_1 її чоловіка та друзів і зруйнувати її шлюб та сім`ю. 
Вказує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 підтвердили факт поширення неправдивої інформації у судовому засіданні, під час якого також досліджувався аудіозапис розмов між сторонами та між відповідачкою і ОСОБА_3 . 
Вважає, що суд безпідставно відмовив у прийнятті правдивих показань чоловіка позивачки. Натомість, ОСОБА_2 не заперечувала факт такої розмови та поширення інформації щодо ОСОБА_1 та у відзиві зазначала, що поширена нею інформація є оціночним судженням, а не фактичним твердженням. ОСОБА_2 не надала жодних доказів того, що поширена нею інформація була їй повідомлена саме позивачкою, та зазначила, що повідомила таку інформацію через агресивну поведінку вищевказаних свідків та навіть звернулася до поліції, але у відзиві не вказано, чому через сприйняття поведінки свідків вона вирішила здійснити наклеп на позивачку. Крім того, така розмова відбулася на вулиці, у місці загального користування, тобто відсутні обмеження для здійснення аудіофіксації розмови, до того ж, така розмова не є конфіденційною і не є втручанням в особисте та сімейне життя відповідачки. Справжність аудіозаписів відповідачкою не оспорювалася та вона не заперечувала факт розмови із ОСОБА_3 лише один раз – 17 серпня 2021 року, а також та зміст повідомленої нею інформації, а лише вказувала те, що вказана розмова була записана без її згоди. 
Судом не конкретизовано, чим саме передбачено порядок здійснення запису розмови в громадських місцях. 
Таким чином, поширена відповідачкою інформація є недостовірною та має негативний характер, оскільки повідомляє третім особам про порушення позивачкою загальновизнаних правил співжиття, прийнятих у суспільстві вимог та принципів етики і моралі, що є порушенням немайнових прав позивачки. Свідоме поширення неправдивої інформації свідчить про принизливе ставлення ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , що, в свою чергу, впливає на зниження цінності особи останньої. Також поширенням вказаної інформації відповідачка створила негативну соціальну оцінку особи ОСОБА_1 в очах оточуючих, порушивши її честь, оскільки її статус добропорядної дружини і матері є соціально важливим.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 – адвокат Зубко А.О., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення – без змін.
Зокрема, зазначає, що фразу, яку позивачка просить визнати недостовірною, не можна перевірити на предмет достовірності. Відповідачка не вказувала у відзиві про те, що повідомила негативну інформацію про позивачку, а лише зазначила про те, що чоловік позивачки приїхав до неї додому та вона відмовилася від спілкування з ним через погрози, що стало підставою для виклику поліції. Вказує, що судом правомірно визнано неналежним доказом аудіозапис розмов, оскільки такий аудіозапис не містить необхідних реквізитів електронного доказу, наприклад, фіксації дати та часу запису, місця події тощо. 
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Звертаючись до суду з даним позовом, представник ОСОБА_1 посилався на ту обставину, що під час розмови, яка відбулася 17 серпня 2021 року між чоловіком позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у присутності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відповідачка поширила стосовно ОСОБА_1 недостовірну інформацію, яка принижує її честь та гідність. 
Наявна в матеріалах справи відповідь начальника Бердичівського районного відділу поліції на адвокатський запит від 7 лютого 2022 року свідчить про те, що згідно з даними інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналу єдиного обліку) 17 серпня 2021 року, о 09 год. 43 хв., до Бердичівського районного відділу поліції надійшло повідомлення зі служби «102» про звернення ОСОБА_2 відносно гр. ОСОБА_7 , який, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесної суперечки погрожував заявниці фізичною розправою. Вказані дані внесено до інформаційної підсистеми «ЄО» ITC «ІПНП України» (журнал єдиного обліку) за № 13882 від 17 серпня 2021 року. Звернення ОСОБА_2 розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян», відомості до ЄРДР не вносились (а.с.85).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який є чоловіком позивачки, пояснив, що у серпні 2021 року, разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з метою з`ясування причин виникнення конфліктних ситуацій між його дружиною та відповідачкою, відвідав останню за місцем її проживання ( АДРЕСА_1 ). Під час розмови ОСОБА_2 сказала, що його дружина «спить з вісімнадцятирічними, « неграми» і т.д.». Вказана інформація була повідомлена на улиці, біля житлового будинку, у присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та матері відповідачки. 
Свідок також зазначив, що ОСОБА_5 здійснив аудіозапис цієї розмови на мобільний телефон.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що під час вказаної розмови почув слова ОСОБА_2 про те, що ніби позивачка розповідала їй, що вона « спить з вісімнадцятирічними, « неграми» і т.д.». Зазначена розмова була записана ним на мобільний телефон, про що відповідачці не було відомо.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник ОСОБА_1 надав суду письмові заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , які містять аналогічну інформацію. Підписи вказаних осіб на цих заява нотаріально засвідчені.
Окрім того, судом першої інстанції був досліджений аудіозапис, на якому зафіксована розмова між двома особами жіночої та чоловічої статі, під час якої жінка, зокрема, зазначила наступне : « ОСОБА_8 мені розповідала, що спить з вісімнадцятирічними, « неграми» і т.д.».
У статтях 3, 28 Конституції України визначено, що честь і гідність людини є найвищою соціальною цінністю та передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності.
Відповідно до статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. 
Кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір (частини перша та друга статті 34 Конституції України).
Згідно з частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.
Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції та практики ЄСПЛ щодо її застосування.
Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Під поняттям честі слід розуміти особисте немайнове благо, що є позитивною соціальною оцінкою особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності поведінки до загальноприйнятих уявлень про добро і зло та усвідомлення особою цієї оцінки.
Під поняттям гідності слід розуміти чинник моральної свідомості, який, водночас, відображає моральне ставлення індивіда до самого себе та суспільства до нього.
Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не грунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах.
При цьому, суд надав вірну оцінку показам допитаних в судовому засіданні свідків, які є заінтересованими у справі особами ( чоловік позивачки та особа, яка перебуває у дружніх стосунках з ним).
Нотаріально засвідченні заяви свідків та аудіозапис не відповідають критерію допустимості доказів, відтак не свідчать про обгрунтованість позовних вимог.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - адвоката Усатенка В`ячеслава Юрійовича, залишити без задоволення, а рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 10 лютого 2023 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: