Ухвала
11 липня 2023 року
місто Київ
справа № 204/755/21
провадження № 61-9734ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на об`єкт нерухомого майна,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявниця, просить рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.
У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 11 350,00 грн. Розмір сплаченого судового збору заявницею не обґрунтовано.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімум для працездатних осіб, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Як випливає зі змісту судових рішень ОСОБА_2 звернувся до суду у лютому 2021 року з позовом, у якому просив:
визнати за ним право спільної сумісної власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 .
Отже, позивач звернувся до суду із позовом, який містить вимогу майнового характеру.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов повністю та здійснюючи розподіл судових витрат, виходив з максимальної ставки судового збору за позов майнового характеру без встановлення вартості спірного майна, а саме 1/2 частки житлового будинку.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що попередній власник здійснюючи відчуження спірного житлового будинку на її користь визначила його вартість на рівні 30 000,00 дол. США, водночас заявниця посилається на пункт 4 правочину, відповідно до якого ринкова вартість об`єкта складає 195 723,00 грн.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270,00 грн.
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Позовна вимога майнового характеру про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку, судовий збір має розраховуватися з вартості спірного майна (частина перша статті 176 ЦПК України).
З метою перевірки правильності справляння заявницею судового збору за подання касаційної скарги у цій справі ОСОБА_1 має повідомити Верховному Суду дійсну ринкову вартість спірного нерухомого майна на момент подання у лютому 2021 року позовної заявита відповідно сплатити (доплатити) судовий збір за оскарження судових рішень за результатами розгляду позову майнового характеру (виходячи з 1 відсотка ціни позову, - вартості спірного майна, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350,00грн), з урахуванням 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовних заяв.
Зазначена вимога не створює для заявниці труднощів з урахуванням доводів касаційної скарги, а саме, що спірний житловий будинок є її особистою власністю, оскільки придбаний за кошти її батька, який у подальшому здійснював будівельно-ремонтні роботи зазначеного домоволодіння.
Отже, заявниця має обґрунтувати сплачений судовий збір за подання касаційної скарги, зазначити вартість спірного житлового будинку (ціну позову), у разі необхідності доплатити судовий збір за подання касаційної.
Судовий збір за подання цієї касаційної скарги має бути сплачений єдиним платіжним документом (квитанцією, платіжним дорученням) із наведенням обґрунтування розміру судового збору.
Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону № 3674-VI. На підтвердження сплати судового збору суду необхідно надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявниці строку для визначення ціни позову (вартості спірного майна), у разі необхідності - доплати судового збору.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2023 року залишити без руху .
Надати для усунення недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявниці.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                В. В. Яремко