ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 340/458/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Чабаненко С.В.,
                               суддів:  Білак С.В., Юрко І.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року в адміністративній справі №340/458/23 за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Кіровоградського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не підготовці та неподанні до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.02.2023 року із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких в визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2023 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704;
- зобов`язати відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.02.2023 року із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2023 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши підстави для перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 є пенсіонером по лінії Міністерства оборони України та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області й одержує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).
19.01.2023 року позивач звернувся до відповідача з заявою про оформлення довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року з урахуванням посадового окладу і окладу за військовим званням, обчислених із застосуванням відповідного тарифного коефіцієнту помноженого на прожитковий мінімум для працездатних осіб на відповідний рік.
Листом від 24.01.2023 року №1120 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для складання нової довідки станом на 01.01.2023 року, оскільки розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року не підвищився. Тобто, відповідач фактично відмовив позивачу у виготовленої такої довідки.
Позивач, не погоджуючись з такою відмовою, звернувся до суду з позовом. 
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що у 2023 році розмір прожиткового мінімуму не змінився. А, це свідчить про те, що й розмір грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців не зазнав змін. Незважаючи на те, що відповідач приймаючи рішення (вчиняючи дії) стосовно відмови у підготовці і наданні до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 1 січня 2023 року, для перерахунку його пенсії з 1 лютого 2023 року, помилився щодо мотивів прийнятого рішення, однак по своїй суті, дії відповідача були правомірними. Збільшення посадового окладу військовослужбовця станом на 01.01.2023 року не відбулось, тобто не настали обставини, з якими законодавець пов`язує обов`язок видачі оновленої довідки для перерахунку.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частиною 2 статті 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.
Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII передбачено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Отже, обставиною, що тягне за собою зміну розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704, якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018 року.
Отже, набрання чинності 01.03.2018 року постановою КМУ № 704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII стало обставиною, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього Закону. Водночас, з огляду на норми пунктів 1, 2 постанови КМУ № 103 позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи з грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення із служби, визначеного станом на 01.03.2018 року постановою КМУ № 704.
Постановою КМУ № 704 зокрема затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.
Пунктом 4 постанови КМУ № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018 року) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Проте, пунктом 6 постанови КМУ № 103 (яка набрала чинності 24.02.2018 року) до постанови КМУ № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови КМУ № 704 викладено у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Отже, згідно з постановою КМУ № 704 (в редакції постанови КМУ № 103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина – розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Такі ж правила діяли при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.
Натомість, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі № 826/6453/18 визнано протиправним і скасовано пункт 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» і з цієї дати фактично відновлено дію пункту 4 постанови № 704 у первісній редакції, яка зазначена вище, зокрема і щодо 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.
Разом з тим, пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII (далі – Закон № 1774), який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Таким чином, після набрання законної сили судовим рішенням у справі №    826/6453/18 зміст пункту 4 постанови № 704 у частині мінімального розміру окладів (50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) суперечить приписам пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1774, а тому в цій частині не може бути застосований як при обчисленні грошового забезпечення військовослужбовців, так відповідно і при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.
Позивач вважає, що після набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року з урахуванням приписів пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №    1774 з 29 січня 2020 року, а потім 1 січня кожного календарного року підвищувались оклади військовослужбовців у зв`язку з підвищенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому виникли підстави для перерахунку його пенсії, у зв`язку з чим він і звернувся до відповідача з заявою про оформлення нової довідки станом на зазначені в позові дати для подальшого проведення перерахунку його пенсії.
Разом з тим, відповідач зазначає, що у 2020-2023 роках грошове забезпечення відповідних категорій діючих військовослужбовців не підвищувалося, Кабінетом Міністрів України не приймалися інші рішення щодо перерахунку пенсій військовослужбовців і позивачем доказів на спростування таких відомостей судам обох інстанцій не надано.
Отже, відповідач заперечує, що після 29 січня 2020 року, зокрема і станом на 01.01.2023 року відбулось фактичне підвищення грошового забезпечення військовослужбовців і позивачем такі доводи не спростовані, доказів фактичного підвищення після 29 січня 2020 року окладів діючих військовослужбовців суду не надано.
Позивачем докази, що особа, яка перебуває на посаді, з якої він звільнився на пенсію, отримує грошове забезпечення у розмірі, з якого він просить видати йому довідку для перерахунку пенсії, також судам обох інстанцій не надавались.
Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 обставиною, що обумовлює перерахунок пенсій колишніх військовослужбовців, повинно бути підвищення розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, а такого підвищення після 29 січня 2020 року фактично не відбулось, то підстави для перерахунку пенсії позивача, а відповідно і для видачі відповідачем нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача відсутні.
Таким чином, відповідач не має правових підстав для складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача з окладами відповідної категорії військовослужбовців, які фактично таких окладів не отримують.
Водночас апеляційний суд враховує, що постановами Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21 та від 12 вересня 2022 року у справі №    500/1813/21, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, задоволено аналогічні позови, проте зазначені судові рішення не застосовує, оскільки у вказаних справах Верховним Судом взагалі не аналізувались обставини, з якими законодавець пов`язує виникнення в особи права на перерахунок пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, а саме, чи підвищилось грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, зокрема військовослужбовця на посаді, з якої звільнився на пенсію позивач.
Верховний Суд у зазначених вище постановах вдався до аналізу Законів про Державний бюджет на відповідні роки і зазначив, що обмежень для військовослужбовців щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб цими Законами не встановлено.
Проте, як апеляційним судом зазначалось вище, обставиною, що тягне за собою зміну розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону № 2262-XII, є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а не підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб у відповідному Законі про Державний бюджет. Останнє є похідним від виникнення права на перерахунок пенсії, а тому первісним предметом спору є виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, а не розмірі складових грошового забезпечення, які будуть вказані у новій довідці для перерахунку пенсії лише у випадку наявності в особи права на такий перерахунок.
У зв`язку з цим первісним предметом дослідження у справах з аналогічним предметом позову, повинно бути не підвищення прожиткового мінімуму, а встановлення обставини підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а саме військовослужбовців на посаді, з якої звільнений позивач.
Апеляційний суд наполягає, що у справі, яка переглядається, такі обставини не встановлені, тобто грошове забезпечення відповідної категорії військовослужбовців не підвищувалось, оклади, з яких просить нарахувати йому грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивач, такі військовослужбовці не отримують, а тому підстави для перерахунку пенсії позивача не виникли. При цьому, причини такого неотримання не є предметом спору в цій справі.
Апеляційний суд ще раз зауважує, що підвищення, передбачене ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, яке є підставою для перерахунку пенсії позивача, повинно відбутися не теоретично, а фактично, оскільки пенсіонеру пенсія не може бути обрахована з грошового забезпечення, яке фактично не нараховується і не виплачується військовослужбовцю відповідної категорії. Як зазначалось вище, відповідач повідомив суд про відсутність такого підвищення і позивачем доказів на спростування цих відомостей суду не надано.
Таким чином, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, відмовляючи у наданні позивачу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року з застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та інших видів грошового забезпечення, розмір яких визначається виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного 2023 року, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704 діяв правомірно, а відтак, позов задоволенню не підлягає.
З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки справа відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України відноситься до категорії незначних, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст.ст.    311,    315,    316,    321,    322,    327,    328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 березня 2023 року в адміністративній справі №340/458/23 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття року і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко