справа № 991/5892/23
провадження №11-сс/991/630/23

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м.Київ

             Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 липня 2023 року про відмову у задоволенні скарги,
ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини. 
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 липня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).
Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшла висновку про відсутність у заяві ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення посадовими особами КП «Івано-Франківськводоекотехпром» та ТОВ «Прикарпатенерготрейд» привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах або організованою групою шляхом зловживання своїм службовим становищем.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, вважаючи її незаконною,  ОСОБА_5  звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення слідчого судді, задовольнити скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР за його заявою та розпочати досудове розслідування.
В обґрунтування апеляційної скарги заявник, з посиланням на норми КПК, які на його думку чітко встановлюють обов`язок уповноважених осіб щодо внесення відповідних відомостей до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення (ст.214 КПК), зазначив про ненадання слідчим суддею належної оцінки зазначеним у скарзі доводам, що призвело до відмови у скарзі.
Також разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Позиції учасників провадження.
ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, до апеляційної скарги додав клопотання про проведення апеляційного розгляду без його участі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.4 ст.405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим з урахуванням клопотання особи, яка подала апеляційну скаргу, розгляд останньої проведено за відсутності учасників провадження.

Мотиви суду.
Відповідно до вимог п.3 ч.2 ст.395 КПК апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, у зв`язку з чим при вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого ст.395 КПК строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.
Як убачається з матеріалів провадження, ухвалу слідчого судді постановлено 10 липня 2023 року з викликом особи, при цьому в матеріалах провадження також наявна заява особи про розгляд скарги за її відсутності, проте, апеляційну скаргу подано 28 серпня 2023 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали.
Разом із тим, відповідно до ч.1 ст.117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження особа посилається на наявність поважних причин, через які пропущено встановлений строк, а саме - перебування у зоні бойових дій, що за відсутності будь-якого виду зв`язку ускладнило своєчасно надіслати вчасно апеляційну скаргу, завірену електронним підписом. 
З огляду на це та враховуючи незначний час пропуску строку на апеляційне оскарження, на думку колегії суддів обставини, на які особа посилається у своєму клопотанні, підтверджуються дослідженими матеріалами провадження та вказують на наявність об`єктивних ускладнень щодо своєчасної можливості звернутися з апеляційною скаргою та можуть бути визнані поважними причинами пропущення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим, з метою забезпечення відповідного права особи на оскарження судового рішення та на доступ до правосуддя, вважає за необхідне клопотання ОСОБА_5 задовольнити, поновивши особі строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 липня 2023 року.
За положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК).
На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5  звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, в обґрунтування якої вказав на порушення вимог ст.214 КПК щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за його заявою, поданою у червні 2023 року, в якій порушував питання про необхідність внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за фактом вчинення посадовими особами КП «Івано-Франківськводоекотехпром» та ТОВ «Прикарпатенерготрейд» кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК, а саме нанесення бюджету збитків у розмірі 5 665 802 грн. внаслідок укладання 29 липня 2021 року між вказаними юридичними особами контракту щодо постачання електроенергії та подальшого укладання додаткових угод про збільшення ціни товару.
Слідчим суддею, зокрема, встановлено, що інформації, викладеної у скарзі щодо обставин можливого вчинення кримінального правопорушень, не достатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування стосовно посадових осіб КП «Івано-Франківськводоекотехпром» та ТОВ «Прикарпатенерготрейд». 
При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 10 липня 2023 року щодо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, при цьому, оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, враховує таке.
Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК).
Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).
Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.
Згідно з ч.1 ст.2 КК, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), за якою якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 вказано, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність у заяві про вчинення кримінального правопорушення відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення вказаними посадовими особами зловживання своїм службовим становищем, яке потягнуло привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах або організованою групою.
В оскаржуваній ухвалі правомірно встановлено, що скаржником не наведено будь-яких вагомих обставин, тобто інформації про події чи факти, які б викликали якісь наслідки чи вплинули на щось, не зазначено наявності інших обставин, становлять об`єктивну сторону складу злочину за ч.5 ст.191 КК, існування яких обґрунтовує необхідність внесення відомостей до ЄРДР.
Також слідчим суддею правильно зазначено, що посилань особи на викладені у скарзі обставини щодо укладення додаткових угод всупереч умовам, викладеним у постанові Верховного Суду від 18 червня 2021 року, не є безумовною підставою для висновку про наявність у діях посадових осіб ознак кримінального правопорушення.
Таким чином, відомості за заявою про вчинені кримінальні правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР уповноваженими особами НАБУ, оскільки зазначені у матеріалах скарги обставини не свідчать про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, описані в скарзі факти не потребують перевірки засобами кримінального процесу, тому прийняте слідчим суддею рішення є правильним по суті.
В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи, які не потребують детального аналізу колегії суддів та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.
Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі та висловленими адвокатом під час апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання  ОСОБА_5 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.
Поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 липня 2023 року.
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 липня 2023 року про відмову у задоволенні скарги залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________                                  ___________                         ___________
ОСОБА_1                           ОСОБА_2                          ОСОБА_3