Ухвала
 
21 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/16255/20-ц
провадження № 61-2441св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Шиповича В. В., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», правонаступником яких є державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медікалазер», про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 11 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Визнано недійсним повністю свідоцтво України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 щодо всіх товарів і послуг Міжнародної класифікації товарів і послуг, для яких він був зареєстрований.
 
Зобов`язано ДП «Український інститут інтелектуальної власності» внести відомості до державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг № НОМЕР_1 для всіх класів МКТП і здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»
 
В частині позовних вимог до Міністерства економічного розвитку та торгівлі України відмовлено.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, оскільки суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі, суд необґрунтовано відхилив клопотання про дослідження доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 березня 2023 року відкрито касаційне провадження за згаданою касаційною скаргою.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2023 року замінено відповідача у справі № 757/16255/20-ц - державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» на державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій».
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2023 року замінено відповідача у справі № 757/16255/20-ц - Міністерство економіки України на державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій».
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», правонаступником яких є державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Медікалазер», про визнання недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг та зобов`язання вчинити дії призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                          О. В. Білоконь
                                                                                                          В. В. Шипович