СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року                                   м. Харків                        Справа № 917/706/22  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий, суддя-доповідач                      Попков Д.О. 
судді                                                                   Стойка О.В., Істоміна О.А. 
розглянувши у письмовому 
провадженні апеляційну скаргу              Фізичної особи-підприємця Солуяна Володимира Олександровича, м. Кременчук Полтавської області
на рішення
господарського суду                                   Полтавської області 
ухвалене                                                          24.01.2023 (повний текст підписано 24.01.2023) 
у справі                                                          №917/706/22 (суддя Ківшик О.В.) 
за позовом                                                          Товариства з обмеженою відповідальністю «Тубор-плюс», м. Карлівка Полтавської області
до                                                                       Фізичної особи-підприємця Солуяна Володимира   Олександровича, м. Кременчук Полтавської області
про                                                                      стягнення 132000,00грн. заборгованості

В С Т А Н О В И В:

          І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:
          1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Тубор-плюс», м. Карлівка Полтавської області (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Солуян Володимира Олександровича, м. Кременчук Полтавської області (далі - Відповідач) з вимогами про стягнення 132 000,00грн. заборгованості з повернення оплати невиконаних робіт за договором на виготовлення виробу №176883 від 11.01.2022.
          2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.07.2022 було відкрито провадження у справі №917/706/22 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
          3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.01.2023 (повний текст підписано 24.01.2023) у справі №917/706/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тубор-плюс», м. Карлівка Полтавської області були задоволені повністю.
          4. Означене рішення суду обґрунтоване встановленням матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх договірних зобов`язань з поставки товару на підставі договору на виготовлення виробу №176883 від 11.01.2022, неповернення сплачених Позивачем за платіжними дорученнями  від 13.01.2022 №2707 та від 26.01.2022 №2737 коштів у загальному розмірі 132 000,00грн. Суд відмітив, що Відповідач обґрунтованих заперечень по суті спору не надав, отже позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими достатніми та належними доказами.

          ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:
          5. Фізична особа-підприємець Солуян Володимир Олександрович, м. Кременчук Полтавської області, не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.01.2023 у справі №917/706/22, звернувся з апеляційної скаргою на означене рішення суду, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
          6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:
          6.1. Неотримування листа-вимоги Позивача про повернення сплачених коштів у зв`язку з простроченням виконання своїх зобов`язань щодо поставки виробу від 03.06.2022, яку позивач начебто відправив 07.06.2022 на адресу ФОП Солуян В.О. та приховування Позивачем факту проведення сторонами перемовин  щодо затримки у виготовленні замовлених виробів.
          6.2. Станом на 13.09.2022 було складено та підписано видаткові накладну №13 від 27.09.2022, згідно до якої на адресу ТОВ «Тубор-плюс» було поставлено вироби згідно до замовлення -  ЛГР 2000 (листогиб гідравлічний) та комплект інструменту для гнуття металу товщиною 1.5-3 мм, а всього на загальну суму 165 000,00грн., що відповідає вимогам Договору,  виконаноного до ухвалення у справі оскаржуваного судового рішення. Надана разом з апеляційною скаргою копія видаткової накладної №13 від 27.09.2022 є первинним документом постачальника, який підтверджує факт передачі товарно-матеріальних цінностей, а саме: замовлення ЛГР 2000 (листогиба гідровлічного) та комплекту інструменту для гнуття металу товщиною 1.5-3 мм. Вказана накладна була підписана ФОП Солуян В.О. та в оригіналі передана ТОВ «Турбо-плюс», представник якого підписав її та поставив печатку й направив скан-копію на адресу Відповідача у справі з електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1.

          ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:
          7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Тубор-плюс», м. Карлівка Полтавської області надано відзив на апеляційну скаргу, де останнє у випадку надання Скаржником оригіналу видаткової накладної №13 від 27.09.2022 просило призначити технічну експертизу даного документу з метою:
- встановлення способу виготовлення документу,
- встановлення абсолютної давності документу,
- ідентифікації печатки,
- почеркознавчої експерти справжності підпису представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Тубор-плюс», м. Карлівка Полтавської області на документі.
За змістом даного відзиву останнє проти задоволення апеляційної скаргри заперечує, наголошуючи на законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення суду, зазначає, що:
          7.1.  Позивач не підписував видаткової накладної №13 від 27.09.2022 та не отримував відповіних матеріальних цінностей, а у випадку якщо Відповідач спробує надати оригінал такої накладної до суду, то Позивач зазначає, що це може бути підроблений документ. Також звертає увагу, що за змістом п.п.7.1.-7.3. договору дотавка виробу мала здійснватися Позивачем самовивозом, але цього не відбувалось, тоді як належних доказів самостійної доставки виробу Відповідачем також не надано.
          7.2. Відповідач прострочив виконання свого зобов`язання за договором, поставка виробу на момент вересня 2022 року не цікава Позивачу, а тому Відповідач у відповідності до  п.5.3 Договору мав повернути сплачені кошти.  

          IV. Щодо процедури апеляційного провадження:
          8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Мартюхіна Н.О. (головуючий, суддя-доповідач), Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.
          9. Ухвалою від 03.04.2023 вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №917/706/22 з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Солуяна Володимира Олександровича, м. Кременчук Полтавської області на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.01.202 та було розпочато розгляд справи з 19.04.2023 без повідомлення учасників справи.
          10. У зв`язку із відпусткою головуючого, судді-доповідача з розгляду справи №917/706/22 Мартюхіної Н.О., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2023 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О., судді Стойка О.В. та Істоміна О.А.
           11. Означена колегія суддів Східного апеляційного господарського суду прийняла  апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Солуяна Володимира Олександровича, м. Кременчук Полтавської області на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.01.2023 у справі №917/706/22 до свого провадження та призначити до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи також, що відповідного клопотання від учасників справи не надходило, а судова колегія з власною ініціативи не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з викликом учасників справи.
          12. Ухвалою від 03.08.2023 Східний апеляційний господарський суд в порядку п.8 ч.1 ст. 267 Господарського процесуального кодексу України зобов`язав Фізичну особу-підприємця Солуяна Володимира Олександровича надати до Східного апеляційного господарського суду:
- оригінал видаткової накладної №13 від 27.09.2022, копію якої подано разом із апеляційною скаргою;
- пояснення за підписом особи, яка брала участь у опосередкованій цією видаткової накладної №13 від 27.09.2022 господарській операції з боку Постачальника відносно ініціалів особи, яка підписала цю накладну від імені Покупця;
- оригінал довіреності (а також засвідчену копію для долучення до матеріалів справи) на отримання товарно-матеріальних цінностей, видану на представника Покупця, який підписав видаткову накладну №13 від 27.09.2022;
- пояснення з підтверджуючими документами щодо способу та місця доставки товару за видатковою накладною №13 від 27.09.2022 з урахуванням положень п.п.7.1, 7.3 договору на виготовлення виробу №176883 від 11.01.2022 та п.3 Специфікації №1 до нього.
           13. 11.08.2023 Фізична особа-підприємець Солуян Володимир Олександрович на вимоги означеної ухвали подав письмові пояснення (а.с.а.с.121-128) та зазначив, що в нього відсутні перелічені в ухвалі суду документи в оригіналах, звернув увагу на наявність форс-мажорних обставин та відсутність обов`язковості проведення пусконалогоджувальних робіт за умовами договору.
          14. 21.08.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Тубор-плюс» надійшли пояснення (а.с.а.с.130-136) з урахуванням поданих письмових пояснень Відповідача, у яких останнє просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Солуяна Володимира Олександровича, а рішення Господарського суду Полтавської області від 24.01.2023 у справі №917/706/22 - залишити без змін, вказуючи на непослідовність і недоведеність стверджень Скаржника.
           15. Враховуючи викладене в п.п.10, 11 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.
          16. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

          V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
          17. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 24.01.2023 Господарським судом Полтавської області ухвалене рішенням у справі №917/706/22, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Тубор-плюс», м. Карлівка Полтавської області задоволено повністю та стягнуто  з Фізичної особи-підприємця Солуян Володимира Олександровича, м. Кременчук 132000,00 грн. передоплати та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн.
          18. Означеним рішенням суду встановлено, 11.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тубор-плюс" (далі - Замовник), та ФОП Солуян В. О. (далі - Виконавець), було укладено Договір № 176883 на виготовлення виробу (далі Договір, а.с.а.с. 11-13).
          18.1. Відповідно до п.1.1. Договору виконавець зобов`язується за завданням Замовника розробити та виготовити листогиб гідравлічний ЛРГ - 2000 (далі - Виріб), а Замовник зобов`язується оплатити Виконавцю його вартість на умовах даного Договору.
          18.2.  Пунктом 2.1. Договору плата за виготовлення виробу визначена за згодою сторін і складає 165 000, 00грн. без ПДВ. 
18.3. Згідно із п.2.2. Договору Замовник сплачує Виконавцю вартість робіт шляхом перерахування :
          а) 40 % від вартості договору готівкою шляхом передоплати у розмірі 66 000,00грн., після затвердження сторонами договору; 
          б) 40 % від вартості договору протягом 3 банківських днів після огляду матеріалів та комплектуючих для виготовлення Виробу у 66 000,00грн.; 
          в) 20 % від вартості договору на поточний рахунок у розмірі 33000,00грн., після проведення пусконалагоджувальних робіт;
          18.4. У п.3.1.1 Договору зазначено, що виконавець зобов`язується виготовити Виріб Замовнику протягом 45 робочих днів з моменту надходження коштів згідноіз  п. 2.2."б".
          18.5. У пункті п.5.3. Договору сторони дійшли згоди, що у разі невиконання даного Договору протягом 60 календарних днів з моменту настання строку, вказаного у п. 3.1. даного Договору, Виконавець повинен повернути Замовнику усі сплачені йому Замовником за цим Договором кошти та конструкторсько-технічну документацію, яка була розроблена під час виконання даного Договору, у тому числі дослідні та експериментальні зразки Виробу.
          18.6. Згідно п.п. 6.1. та 6.2. даний Договір набирає сили з дати його підписання Сторонами та діє до повного виконання Сторонами своїх договірних зобов`язань. За грошовими зобов`язаннями даний Договір діє до повного їх виконання.
          18.7.  11.01.2022 року у Специфікації № 1 (Додатку № 1 до Договору) Сторони погодили договірну ціну та термін поставки обладнання Замовнику (а.с. 14) - 45 робочих днів з моменту отримання передоплати та на умовах EXW (Інкотермс - 2010) самовивозу Покупцем власними силами і за власний рахунок з пункту поставки: 39621, Кременчук, вул. Ярмаркова, 15. Цей пункт поставки співпадає із пунктом приймання-передачі виробу за змістом п.7.3. Договору.
          18.8. Своєю чергою, п.7.1. Договору встановлює обов`язок Виконавця негайно надіслати електронною поштою (у реквізитах Договору та спеціфікації визначений тільки елетронна адреса Позивача tuborplus@ukr.net) Замовника повідомлення про готовність до здачі виробу, а згідно із п.7.2. Договору після отримання такого повідомлення Замовник протягом 7 робочих днів зобов`язаний прийняти вироб. 
18.9. Перехід права власності та всіх можливих ризиків на вироб згідно п.7.4. Договору відбувається у момент підписання Замовником  Акту приймання-передачі, що здійснюється на складі Виконавця, зазанченого у п.7.3.
19. На виконання умов п. 2.2 Договору згідно з платіжних доручень від 13.01.2022 №2707 та від 26.01.2022 № 2737 (а.с.а.с. 16, 17) Позивач перерахував Відповідачу 132000,00грн. з посиланням на рахунок на сплату замовлення №1 від 12.01.2022 (а.с.15).
          20. 07.06.2022 Позивач відправив (а.с.а.с.20-22) Відповідачу лист-вимогу вих.№0306-1 від 03.06.2022 (а.с.а.с.18,19) про повернення отриманих коштів у зв`язку з простроченням виконання своїх зобов`язань щодо поставки Виробу. За твердженням Позивача, на вказаний лист Відповідач відповіді не надав, Вироб не поставив, отримані кошти не повернув.
          21. Відтак, враховуючи нездійснення Фізичною особою-підприємцем Солуян Володимиром Олександровичем, м. Кременчук Полтавської області зобов`язань за договором на виготовлення виробу №176883 від 11.01.2022, а саме повернення 132000,00грн. сплачених коштів за замовлене, але не виконане виготовлення виробу,   Товариство з обмеженою відповідальністю «Тубор-плюс», м. Карлівка Полтавської області звернулось до господарського суду з позовними вимогами до останнього про стягнення такої заборгованості.
          22. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного та Господарського кодексів України, які передбачають відповідальність за порушення грошових зобов`язань та регламентують правовідносини за договором підряду. 
23. З приводу наданих у перебігу апеляційного провадження додаткових документів Відповідачем, а саме: видаткової накладної №13 від 27.09.2022 (а.с.55), витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) (а.с.а.с. 95-97), заявки №1 на перевезення автотранспортом від 27.09.2022 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і причіпу (а.с.а.с. 124-126) судова колегія дійшла висновку про необхідність їх залучення до матеріалів справи, оскільки:
          - місцевий суд розглядав справу за правилами спрощеного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання, про що було визначено в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 14.07.2022 (а.с.27);
          - за матеріалами справи вказана ухвала від 14.07.2022 - єдиний документ, яким повідомлявся Відповідач судом про розглядувану справу та який передував ухваленню оскаржуваного рішення;
          - означена ухвала від 14.07.2022 була надіслана Відповідачеві за адресою: м. Кременчук, пр.50 років Жовтня,78/9, кв.96, яка визначена у реквізитах договору №176883 від 11.01.2022, вказана Скаржником в апеляційній скарзі (з урахуванням перейменування проспекту) та співпадає із відомостями витягу з ЄДР (а.с.а.с.95-97);
          - водночас, ухвала Господарського суду Полтавської області від 14.07.2022 була надіслана судом 05.10.2022 з відміткою «судова повістка» (а.с.а.с.32-33), що згідно п.99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку (в редакції чинній на момент відправки ухвали), зумовило лише 3-х денний строк зберігання такої ухвали після інформування адресата про надходження рекомендованого листа перед простановленням позначки «адресат відсутній за вказаною адресою» (як у даному випадку) та повернення кореспонденції до суду;
          - своєю чергою, відсутність відмітки «судової повістки», проставлення якою є зайвою у розглядуваному випадку, адже ухвала від 14.07.2022 не опосередковувала виклику у судове засідання, згідно п. п.116,117 Правил надання послуг поштового зв`язку зумовило б збереження кореспонденції об`єктом поштового зв`язку місце призначення протягом одного місце призначення протягом одного місяці перед поверненням суду та більшою мірою відповідало б гарантіям ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. з точки зору забезпечення належних умов для реалізації Відповідачем своїх процесуальних прав щодо заперечення проти позовних вимог і подання доказів обґрунтування своєї позиції.
          24. Водночас, дотримання принципів рівності сторін та змагальності провадження за умов залучення до матеріалів справи додаткових документів Відповідач через обставини, за які не відповідає Позивач, зумовлює і залучення до матеріалів справи пояснень останнього №78 від 15.08.2023 (а.с.а.с. 130-133).

          VІ. Оцінка апеляційного суду:
          25. За змістом ст.ст. 4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.
          26. Сутність апеляційного перегляду полягає у ревізії висновків місцевого суду про обґрунтованість позовних вимог про стягнення сплачених Позивачем на користь Відповідача коштів попередньої оплати в межах підрядних правовідносин через невиконанні в обумовлений строк відповідних робіт та ігнорування вимоги про повернення коштів.
          27. Апелянт заперечує законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення з наступних підстав: неотримання листа-вимоги Позивача від 03.06.2022 та приховування останнім введення перемовин щодо затримки у виготовленні замовлених виробів (1); складання станом на 13.09.2022 та підписання видаткової накладної №13 від 27.09.2022 на поставку виконання зобов`язань до ухвалення судового рішення (2).
Колегія апеляційного суду відмічає, що:
          - аргумент про необізнаність Відповідача про судовий розгляд справи викладено у контексті необхідності поновлення строку на апеляційне оскарження (що і було зроблено ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2023) - це усуває можливість його застосування у контексті п.3 ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України. Втім, означена обставина не впливатиме на повноту перегляду справи і врахування всіх  висловлених у встановленому порядку доводів Скаржника, враховуючи висновок апеляційного суду про долучення до матеріалів справи наданих Відповідачем документів (п.23 цієї постанови);
          - у відповіді на відзив на апеляційну скаргу (а.с.а.с.90-94) Скаржником у п.2 фактично сформульовано додатковий аргумент заперечень проти позовних вимог - посилання на форс-мажорні обставини (війна), що звільняє від відповідальності за прострочення обов`язку зі вчасного виготовлення замовленого виробу. Однак, вказана теза опосередковує доповнення апеляційної скарги у розумінні ч.2 ст.266 Господарського процесуального кодексу України, а тому таке доповнення мало бути вчинено протягом строку на апеляційне оскарження. Беручи до уваги, що скаргу було подано поза межами визначеного строку на апеляційне оскарження, а відносно згадуваного доповнення Апелянтом не було сформульовано клопотання щодо поновлення строку подання із наведенням доводів існування перешкод висловлення такого аргументу відразу в апеляційній скарзі, апеляційний господарський суд у порядку статті 118 Господарського процесуального кодексу України залишає цей аргумент без розгляду.
          28. Зважаючи на загальні умови, доведення яких є обов`язковим для задоволення позову, вказаних у п.25 цієї постанови,   апеляційний суд вважає за необхідне визначити насамперед правову природу спірних правовідносин:
          - в оскаржуваному рішенні вказані правовідносини, зважаючи на зміст договору №176883 від 11.09.2022, кваліфіковані судом як підрядні;
          - втім, з наданої Позивачем до матеріалів справи специфікації №1  від 11.01.2022 (а.с.14) вбачається, що договір визначено сторонами як поставка, а Відповідач згадується як постачальник ;
          - оскільки за змістом ч.1 ст.264 Господарського кодексу України правовідносини з постачання не виключають можливості виготовлення постачальником об`єкту поставки, остільки співставлення змісту договору та специфікації дають підстави для висновку про укладення сторонами змішаного договору у розумінні ч.2 ст.628 Цивільного кодексу України, який містить у собі елементи договору підряду та поставки.
29. Визначена апеляційним судом змішана правова природа укладеного договору у розглядуваному випадку не вплтиває ані на наявність і сутність захищуваного Позивачем суб`єктивного права, ані на належність обраного способу захисту, адже повернення здійсненої попередньої оплати у разі не поставки товару прямо передбачено ст.693 Цивільного кодексу України. Своєю чергою, якщо розглядати ці правовідносини у розрізі підряду, то обов`язок з повернення сплачених коштів Замовнику у разі невиконання Виконавцем робіт у визначений строк сторонами передбачено у п.5.3 Договору №176883 від 11.01.2022, дотримання якого є обов`язковим для Відповідача в силу ст.ст. 525,526 та 629 вказаного Кодексу.
          30. Водночас, співставляючи сукупність умов, необхідних для правомірного висування Покупцем вимоги про повернення попередньої оплати, передбачених ст.693 Цивільно кодексу України та відповідні умови, визначені п.5.3 Договору №176883 від 11.01.2022, колегія апеляційного суду відмічає, що:
          - у постачальника первісне зобов`язання продавця з поставки товару покупцеві (а в такій якості згадується Позивачем у п.3 Специфікації №1 від 11.01.2022) трансформується у грошове зобов`язання продавця з повернення покупцеві попередньої оплати у разі (у сукупності): встановлення умови про попередню оплату в договорі та її здійснення покупцем (1), визначеність строку передачі товару та його порушення продавцем (2) та висування альтернативної/взаємовиключної порівняно із передаванням товару вимоги покупця про повернення попередньої оплати(3);
          - положення п.2.2 Договору («а» та «б») визначають необхідність сплати Позивачем 80% вартості що становить 132 000,00грн., факт здійснення якої підтверджено наявними платіжними дорученнями (а.с. 16-17) та Відповідачем не заперечується - це відповідає елементу (1);
          - строк передачі виробу визначено у п.3.1 Договору і становить 45 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати (узгоджується з п.3 Специфікації) - це відповідає елементу (2);
          -  але на відміну від необхідності висування вимоги про повернення попередньої оплати елемент (3), п.5.3 Договору передбачає автоматичне виникнення обов`язку у Відповідача з повернення сплачених коштів у разі прострочення протягом 60 календарних днів після настання визначего п.3.1 Договору строку.
          31. Зважаючи на аргумент (1) апеляційної скарги, колегія апеляційного суду відмічає, що:
          - визначений п.3.1 Договору та п.3 Специфікації строк поставки/передачі товару/виробу, з урахуванням здійсненого Позивачем 26.01.2022 (а.с. 17) другого платежу закінчився 30.03.2022;
          - передбачена умовами п.5.3 тривалість прострочення сплила 29.05.2022, що зумовило з 30.05.2022 виникнення у Відповідача обов`язку з повернення попередньої оплати замість припиненого через обумовлену сторонами трансформацію первісного зобов`язання з передачі товару/виробу;
          - матеріли справи не містять жодних доказів зміни сторонами визначених п.3.1 та 5.3 строків, у тому числі - і в порядку розділу 8 Договору (через форс-мажорні обставини), тоді як надана Позивачем вимога №0306-1 від 03.06.2022 (а.с.а.с. 18,19) з доказом її надсилання за належною адресою Відповідача (а.с.а.с. 20,21), достовірність якого Скаржником не спростовано  (твердження останнього про неотримання у світлі концепції «негативного доказу» вимагало б доведення, якщо б взагалі мало значення, зважаючи на автоматичність трансформації зобов`язання з передачі майна у грошове зобов`язання згідно п.5.3 Договору), дає підстави для висновку про добросовісність та послідовність Позивача і у розрізі застосування до спірних правовідносин правил про постачання;
          - підтверджене та визнане Відповідачем невиконання ані обов`язку з передачі виробу до 29.05.2022, ані обов`язку з повернення попередньої оплати і на момент розгляду справи у суді апеляційної інстанції, зумовлює висновок як про наявність і доведеність приналежного Позивачеві захищуваного суб`єктивного права, так і про порушення такого права Відповідачем, що дозволяє висувати вимоги про застосування судового захисту у вигляді спонукання до виконання простроченого зобов`язання шляхом стягнення відповідної суми коштів. 
          32. Стосовно аргументу (2) Скаржника колегія апеляційного суду зазначає наступне: 
          - у світлі висновку суду про змішану правову природу розглядуваних правовідносин, саме по собі оформлення сторонами видаткової накладної (з подальшим складанням акту про здійснення пуско-налагоджувальних робіт для розрахунку згідно пп. «в»  п.2.2 Договору) замість складання передбаченого п.7.4 Договору акту приймання-передачі не заперечує можливості доведення у такий спосіб виконання відповідних обов`язків Відповідача за договором. Викладене зумовлює відхилення відповідних заперечень Позивача, викладених у відзиві на апеляційну скаргу;
          - водночас, безвідносно від способу оформлення виконання обов`язку з передання виробу/товару, задля уникнення трансформації такого обов`язку у грошове зобов`язання з повернення попередньої оплати у порядку п.5.3 Договору, такий обов`язок мав бути виконаний Відповідачем по 29.05.2022 включно. Наразі, матеріали справи не містять жодних відомостей щодо дотримання Відповідачем таких строків.
          Своєю чергою, ймовірність передання Відповідачем виробу вже після 29.05.2022, коли відбулася обумовлена п.5.3 Договору трансформація зобов`язання у грошове і про саме таке грошове виконання вказав Позивач у листі-вимозі від 03.06.2022 (а.с.а.с.18-21), усуваючи будь-яку правову невизначеність та інші інтерпретацій, мала б значення і впливала б на результати вирішення цього спору у разі, якщо сторони дійшли б згоди про новацію грошового зобов`язання з повернення попередньої оплати у порядку ст. 601 Цивільного кодексу України. Втім, матеріали справи не містять жодних доказів та відомостей щодо такої зворотної трансформації грошового зобов`язання перед Позивачем або його припинення у передбачений діючим законодавством спосіб, тоді як у поясненнях Позивач, послідовно дотримуючись своєї позиції, чітко наголошує про втрату інтересу до отримання виробу внаслідок такого тривалого прострочення.
          33. Окрім викладеного вище висновку проте, що навіть ймовірність постачання товару після 29.06.2022 сама по собі є недостатньою для відхилення заявлених позовних вимог, колегія апеляційного суду, зважаючи на розбіжності сторін щодо факту такої поставки, з метою встановлення правової визначеності у спірних правовідносинах, керуючись ст.ст. 76, 78,79 та 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначає наступне:
          - положення п.7.1 Договору встановлює обов`язок Виконавця електронною поштою повідомити Виконавця про готовність виробу до здачі. Адреса електронної пошти Позивача визначена у реквізитах з договору та специфікації, тоді як матеріали справи не містять доказів здійснення такого повідомлення Відповідачем, яке мало бути співставлено з датою наданої Скаржником копії видаткової накладної (а.с.55);
          - положення п.7.3 Договору та п.3 Специфікації дійсно встановлює умову про вивезення виробу Позивачем власними силами зі складу Відповідача  - жодних доказів про зміну цієї умови на умову про доставку Відповідачем (залученим ним перевізником) матеріали справи не містять;
          - Відповідач у своїх поясненнях зазначає, що у нього відсутні оригінали видаткової та товарно-транспортної накладної, факт підписання яких категорично заперечує Позивач так само, як і факт отримання виробу. Однак, така позиція не тільки не узгоджується із ст.545 Цивільного кодексу України, покладаючи ризики саме на Відповідача, але й унеможливлює проведення почеркознавчої експертизи щодо наданої копії видаткової накладної;
          - у сукупності зі слушними зауваженнями Позивача щодо не надання: доказів оплати послуг перевізника, зайвого «використання» причіпу, доказів надсилання фотокопії накладної на електронну пошту Відповідача (до речі, його адреси матеріали справи не містять, тоді як вказана ним електрона адреса «відправника» накладної borets_v_ukr.net не співпадає із електронною адресою Позивача, вказаного у договорі), а також не надання доказів висування Виконавцем вимог про сплату визначеного п.2.2 Договору залишку у розмірі 33 000,00грн. (що було б розумно і послідовно у разі добросовісності дій Відповідача) апеляційний суд згідно приписів ч.ч. 5,6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України не приймає до уваги у якості підтвердження факту поставки копію видаткової накладної №13 від 27.09.2022 та вважає недоведеним факт такої поставки.
          34. Викладене зумовлює відхилення аргументів апеляційної скарги, а зважаючи на висновок суду про доведеність всіх елементів, необхідних для задоволення позову, має наслідком залишення без змін резолютивної частини переглядуваного рішення, яким правомірно і обґрунтовано задоволені заявлені позовні вимоги, але з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові.
          35. Даний результат апеляційного перегляду усуває потребу перерозподілу судових витрат Позивача зі сплати судового збору за подання позову та зумовлює покладання на Відповідача понесених ним витрат у зв`язку з апеляційним переглядом, адже саме через його неправомірні дії виник розглядуваний спір. 
Водночас, інших судових витрат (ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України) у межах цієї справи у порядку ч.1 ст.124 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось, що усуває необхідність вирішення питання про їх розподіл.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

          1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Солуяна Володимира Олександровича, м. Кременчук Полтавської області на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.01.2023 (повний текст підписано 24.01.2023) у справі №917/706/22 залишити без задоволення.

          2. Резолютивну частину рішення Господарського суду Полтавської області від 24.01.2023 (повний текст підписано 24.01.2023) у справі №917/706/22 залишити без змін з мотивів, викладених у цій постанові.

          3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Фізичної особи-підприємця Солуяна Володимира Олександровича, м. Кременчук Полтавської області.

          4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий, суддя-доповідач:                                                          Д.О. Попков

Судді:                                                                                                         О.В. Стойка

                                                                                                           О.А. Істоміна