Справа № 346/1299/23 
Провадження № 22-ц/4808/873/23 
Головуючий у 1 інстанції Валігурська Л. В. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                        Пнівчук О.В.,
               суддів:                        Бойчука І.В., Томин О.О.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 травня 2023 року, у складі судді Валігурської Л.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей,
в с т а н о в и в:
В березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів та стягувати на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь витрати понесені в ході розгляду справи на правничу допомогу. 
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 06 листопада 2020 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, малолітніх дітей залишено проживати з нею. Згідно судового наказу від 10 липня 2020 року, виданого Коломийським міськрайонним судом, з відповідача ОСОБА_2 стягуються на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. 
Позивачка вказувала на те, що відповідач взагалі не сплачує аліменти, визначені судовим наказом, а тому станом на 01.02.2023 заборгованість по сплаті аліментів становить 59941,25 гривень. Оскільки відповідач взагалі не цікавиться життям дітей, добровільно допомоги на їх утримання не надає, не бере участі у додаткових витратах, їй важко самій повністю фінансово забезпечувати фізичний, моральний, духовний, культурний розвиток дітей, розвиток їх творчих та пізнавальних здібностей, уподобань та обдарувань. 
Після введення на території України воєнного стану у зв`язку з певними обмеженнями витрати на дітей зросли, а її матеріальний стан значно погіршився. На її думку стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати аліменти, а тому на її думку, потрібно змінити спосіб стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 08 травня 2023 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей відмовлено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає, що рішення суду прийнято при неповному з`ясуванні всіх обставин справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що відповідач взагалі не сплачує аліменти, визначені судовим наказом, а тому станом на 01.02.2023 заборгованість по сплаті аліментів становить 59941,25 гривень.
Апелянтка вважає розмір аліментів, присуджених до стягнення судовим наказом, недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, оскільки рівень витрат постійно зростає, а позивачка не має можливості забезпечити достатній рівень за власні кошти.
Відповідач не цікавиться життям дітей, добровільно допомоги на утримання не надає, не бере участі у додаткових витратах. ОСОБА_2 перебуває за кордоном, офіційно не працевлаштований, не має постійного доходу. 
У зв`язку з вказаними обставинами виникла необхідність звернення до суду для зміни способу стягнення аліментів саме в твердій грошовій сумі, що забезпечить кращий рівень життя для дітей та покриє витрати, які виникають щоденно.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.ст. 182, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку 9доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній грошовій сумі та навпаки), що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду висловлену в постановах від 20 червня 2020 року у справі №343/945/19, від 12 січня 2022 року у справі №545/3115/19, 23 травня 2022 року у справі №752/26176/18 та інших.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким змінити спосіб стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів та стягувати на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.
Відповідач правом на подачу відзиву не скористався.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною першою статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, 
Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, не відповідає вищезазначеним вимогам.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка фактично ставила питання щодо збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню на її користь на утримання малолітніх дітей, та не довела належними, допустимими та достатніми доказами наявності зміни матеріального становища ОСОБА_2 , погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України, що обумовлюють можливість зміни визначеного судом розміру аліментів, які стягуються на утримання неповнолітніх дітей.
З таким висновком колегія суддів не погоджується.
Судом встановлено, що з 20.07.2013 сторони перебували в шлюбі, який рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2020 року розірвано. 
У сторін від спільного проживання у шлюбі народилися дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 06 листопада 2020 року неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_8 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_1 .
Згідно судового наказу, виданого Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 10 липня 2020 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_8 та ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Стягнення аліментів розпочато з 22.06.2020 та має проводитись до досягнення дітьми повноліття. 
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за 2020-2023 роки по справі ОСОБА_2 по АСВП №62732098, виданого головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) станом на 01.02.2023 заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 становить 59941,25 гривень, тоді як щомісячно нарахована сума до сплати станом на січень 2023 року становила 3028 гривень на двох дітей. 
Згідно з витягом з Бази даних інформації щодо перетинання державного кордону України, наданого Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 24.04.2023, ОСОБА_2 востаннє виїхав за межі України 07.09.2021. 
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значнимпокращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України,але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Спосіб стягнення аліментів на дитину та його вибір законодавець визначив за стягувачем, тобто позивачкою.
При цьому слід зазначити, що присудження аліментів у частці від доходу залежать виключно від волевиявлення одержувача та пов`язується з його диспозитивним правом на вибір способу присудження аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі).
Зазначені обставини повною мірою не були враховані судом першої інстанції.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Судом встановлено, що станом на 01.02.2023 заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_2 становить 59941,25 гривень. Як видно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за 2020-2023 роки по справі ОСОБА_2 по АСВП №62732098, виданого головним державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відповідачем сплачено заборгованість по аліментам в грудні 2020 року в сумі 1560 грн та в вересні 2021 року в сумі 25560 грн.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції відмовляючи в зміні способу стягнення аліментів, не звернув уваги на те, що відповідач ОСОБА_2 востаннє виїхав за межі України 07.09.2021, що підтверджується витягом з Бази даних інформації щодо перетинання державного кордону України, наданого Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 24.04.2023, таким чином неможливо визначити 1/3 частку доходу відповідача.
Таким чином, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимоги  ОСОБА_1 щодо зміни способу стягнення аліментів, яка відповідає положенням СК України та інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.
У статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум на місяць у розмірі 2833 гривні.
Аналізуючи зазначені норми закону, колегія суддів виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини.
Однак таке забезпечення є мінімальною гарантією утримання дитини, застосування якої можливе за певних об`єктивних обставин, підтверджених відповідними доказами і інтереси дитини і її право на достатній рівень матеріального забезпечення не можуть бути обмежені рівнем цієї мінімальної гарантії, а аліменти можуть бути стягнені з одного із батьків і в більшому розмірі, зокрема і наближеному до розміру прожиткового мінімуму.
Оскільки діти мають право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, колегія апеляційного суду, виходячи з принципів розумності та справедливості, з врахуванням інтересів неповнолітніх дітей, встановлених обставин справи, матеріального становища відповідача, його фізичного стану, розміру прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, та обов`язку утримання дітей в рівній мірі як матері так і батька вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів визначений судовим наказом, виданим Коломийським міськрайонним судом 10 липня 2020 року, та стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн на кожну дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на думку суду забезпечить дітям належні умови для їх фізичного, розумового, морального та соціального розвитку.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.
Частиною першою зазначеної статті встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 вказаної статті якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1073.60 грн та за розгляд справи та апеляційної інстанції в сумі 1610,40 грн слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Коломийського міськрайонного суду від 08 травня 2023 року – скасувати.
Постановити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей – задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів присуджених судовим наказом, виданим Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області 10 липня 2020 року у справі №346/2435/20 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Стягнути аліменти з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3000 (три тисячі) грн на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати набрання законної сили рішенням суду та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в розмірі 2684 грн за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча                                                        О.В. Пнівчук
Судді:                                                                І.В. Бойчук
                                                               О.О. Томин